EN NETFLIX-SERIE
Tidigare i You:
Jag har en plan.
Mrs Engler hade ett utomäktenskapligt förhållande med Gil Brigham.
I ett brev bekände mr Brigham att han mördade och gömde mrs Engler.
Hitta de som fattar dig.
-Hur vet man vilka de är? -Det gör man bara.
Så här får jag inte tänka på dig. Nej.
Allt bra, Joe?
Nej, detta är illa.
Det har verkligen förändrats. Vi grälar knappt längre.
Och när vi inte är ense diskuterar vi och går sen vidare.
Vi är väl bara en vanlig, tråkig villaförortsfamilj.
-Hon sa tråkig. Inte jag. -Allt är bra.
Visst, lite trist.
Det har gått sex månader.
-Vi vet inte hur man säger detta. -Kom igen, ut med det, Love.
Måste vi fortsätta komma?
Jag vet att vi redan bara kommer varannan vecka,
men vi har sällan nåt att prata om med dig.
Eller med varann.
Gäller det pengar?
Vi pratade om att din mamma köpte vingården och du är pank.
-Nej, affärerna går bra. -Love är blygsam.
Bageriet är en stor succé.
Jag förstår inte hur jag kan vara så lycklig här.
Jag skulle aldrig kalla Love konformist, men man kan säga att hon är assimilerad.
-Hur har det varit för dig, Joe? -Bara bra.
Uttråkad, fången i idyllen, åldras så fort att jag glömmer att runka i duschen.
Allt gott.
Jobbet är bra.
-Jag gillar att vårda gräsmattan. -Herregud.
-Han är besatt av den. -Den är hemmets foajé.
Kärleken till vår strålande foajé är äkta.
Efter Gil insåg jag att det stabila livet har ett pris.
Och jag är nöjd
med att avstå från tumult och kaos för att vara den make och far jag villvara.
Jag kan göra det, för Henrys skull. Jag är bra på det. Gräsklippare är kul.
Det är svårare för Joe att hitta vänner här.
Ursäkta?
Jag har flera vänner. På biblioteket.
-Några vänner du inte jobbar med? -Nej. Alla andra är sådana skitstövlar.
Låt mig säga vad Love inte säger.
Utan vänner blir pressen stor på en partner.
-Känner du dig pressad? -Ja.
Gör hon?
En person kan inte uppfylla alla våra behov.
Det är viktigt att ha vänner utanför äktenskapet.
Det lättar på trycket.
Jag ser inga kandidater för en bästis här i Madre Linda, men…
Okej.
Jag ska försöka.
Jag är irriterad, men löften är enkla när man vet vad man vill.
Få äktenskapet att fungera.
Tiden är nästan slut, men jag borde fråga.
Hur är ert sexliv?
-Det är bra. -Jättefint.
Jättefint. Det borde jag ha sagt.
Vänta.
Inte nu igen.
Vänta, jag bara…
-Ge mig en sekund. -Det är ingen fara.
Jag är ändå trött.
Minns du vad vi brukade säga? Jag vargar dig.
Ja.
Det borde vi börja med igen.
Vi sliter aldrig kläderna av varann och knullar som vildkatter längre heller.
Vi har domesticerats.
-Förlåt för… -Det gör inget.
Jag vargar dig.
Varg? Vi är hundar i koppel nu.
Det gör inget. Det är normalt.
Det gör inget.
Och om det inte känns som det är jag kanskeproblemet.
Du och dr Chandra kanske har rätt.
Min inåtvändhet är skälet till att jag känner mig udda.
Joe, kan du luta hakan framåt?
Men var Sherry tvungen att bli din bästa vän?
Herregud.
Kameran älskar hur äkta Henry är.
Är vi säkra på att valpar är rätt tema för kalaset?
Jag brukar inte vara obeslutsam. Men…
Sherry sa bara att…
Kalas pekar på att barnet och familjen är välanpassade
och en betydande del av samhället.
Och en viktig del av att komma in på skolan Ashman,
Madre Lindas bästa privatförskola.
-Skjut mig. -Vi gör allt rätt.
Joe, ingen vill gå på ett kalas
där pappa ser ut som en reklam för antidepressiva.
Så, Love, vi tar några singelbilder här och Joe, skaka av dig det.
Skaka av dig det.
Kom igen.
Du har förändrats av att försöka passa in i förorten, Love.
Du gick från att förfäras av vräkiga barnkalas
-till att tävla med familjen Conrad. -Andra sidan.
Och ändå får du tillhörigheten att se så enkel ut.
-Du verkar lycklig. -Inga lyckopiller här.
Varför känner jag mig fortfarande utanför?
Joe, kom hit. Vibben är mycket bättre.
Ja, visst. Theo är nog på besök.
Theo.
Ja!
Äntligen!
Där har vi det. Inbjudningskorten blir urgulliga.
-Tack så mycket, Sherry. Verkligen. -Ja.
Jag gillar när du uppskattar mig.
Herregud.
Om du kunde se hans hår.
Mari, beskriv det.
Okej.
Hela vibben är väldigt mycket Patrick Bateman möter gondoljär i Venedig.
Okej, låt mig ta hand om det där.
Nej, nej. Vänta.
Dante, stannar du?
Okej, här är en.
Favorit-fantasyserie, från 70- till 90-talet?
Okej, vänta lite.
Jag såg Marienne i det ljuset, men satte stopp för det.
Jag är gift, så vi är vänner.
Ska jag skämmas för att jag har vänner på jobbet?
Dragonriders of Pern, kanske.
Okej.
Jag gömde dem när jag var liten. Var rädd att de var för flickor.
Varför? Det är drakar mot rymdmaskar. Det är inte könsspecifikt.
-Det suger att försöka passa in. -Precis.
-Hjälper detta ditt porträtt? -Vem sa nåt om det?
Fast, på sätt och vis.
Jag har jobbat på en skiss av Lille Prinsen och Räven.
Jag fick inte till Räven, men din utstrålning inspirerade mig.
Det är till en illustrationstävling, från en tjusig förläggare,
och i år ska man omtolka klassiska barnböcker.
"Det är för att du skött om rosen så länge som den har så stort värde för dig."
Oavsett, jag kommer säkert inte ens att skicka in nåt, så…
Du övertalar ofta dig själv att avstå från saker. Gör du det ofta?
Okej, Sigmund Freud, sitt bara stilla.
Det var väl inget porträtt?
-Varför Den lille prinsen då? -Jag älskar den.
Översättningarna gör den ingen rättvisa, men originalet är min eviga favorit.
Talar du franska?
-Mitt modersmål. Jag föddes i Paris. -Du talar utan brytning.
Du vill ha vänner som kan överraska dig.
Jag flyttade när jag var liten och det är ingen intressant historia, så…
För henne.
Varför så vaksam?
Så rädd för att bli sedd.
Det söker jag i vänner, att inspireras till att förundras.
Joe?
-Vem är hon? -Visa mig.
Din teckning.
Den kommer att bli vacker.
-Tack. -Marienne, du måste skicka in den.
Nej, nej.
Lärde jag mig inget av Natalie? Varför håller jag den här?
Släpp armbandet.
-Är allt bra? -Ja.
Du ser blekare ut än du brukar, och det säger en del.
Nej, ingen fara.
Okej.
Fan också. Att dras till Marienne är bara ett symtom.
Jag är problemet, som flyr från ett fint liv och hängivenfru.
Så, om jag är problemet, hur löser jag det?
Luktar gott.
Men hemligheten bakom orgastisk grillmat är att fånga köttet själv.
Ja, du nämnde det.
Sex gånger.
Men det gör inget, för se på dig.
Lycklig fru, lyckligt liv, va?
Vad säger mer om min hängivelse än att gå med på middag med paret Conrad?
Om jag måste stå ut med Cromagnonmänniskan
för att Henrys kalas ska bli lyckat är jag med till fullo på det.
-Säkert att du inte vill ha en påtår? -Det gör väl inget.
Den där.
Jag hörde att han blev avstängd efter att han dök upp full på en tenta.
Tack.
Undrar hur hans betyg är.
Jag trodde att han klarade sig okej.
Han är fast besluten att förstöra för sig själv.
Greps för rattfylla två gånger i high school.
Bara en tidsfråga innan han börjar med metamfetamin och hittas död i ett dike.
Han verkar vara en bra grabb i en tuff sits,
-men du känner honom bättre än jag. -Nej.
Nej, du har rätt.
-Han behöver nån med bättre inflytande. -Ja.
Inte så dum i köket, ms Quinn-Goldberg.
Nästa gång ska vi jaga grisen själva.
Jaså?
Det är min man.
Akta dig, Joe.
Cary kommer att släpa med dig på jakten imorgon,
göra dig till en bättre man.
Det finns ett ställe som vore perfekt för dig.
Precis vad du behöver
för att ladda om mansbatterierna, om du fattar.
-Det gör jag inte. -Vi vandrar och jagar.
Vi håller inte igen med våra naturliga impulser.
Känslan är otrolig, att få frigöra sig från den del man låser in.
Frigöra mina impulser är motsatsen mot vad jag ska göra.
Nej, tack. Definitivt inte.
Låter kul, men vi måste nog planera Henrys kalas…
Nej, det låter bra. Du borde åka.
Sherry och mamma kan hjälpa mig.
Vore fint för er att lära känna varann.
Räddad av klockan.
Vi är nästan på dagen. Min brors är 2 september.
-Theo! -Hej.
Vad fin du är.
-Vad är det du…? -Jag…
Jag ville bara varna att gatusoparna kommer imorgon.
-Bilen är på uppfarten. -Jo, men parkera inte på gatan.
Okej.
-Okej, vänta. Theo. -Ja.
Är allt okej?
Japp.
Bättre än nånsin.
Verkligen? För jag hörde…
Hej.
Känns det som att jag gick in i något?
Förresten, gräsmattan är helt perfekt.
Detaljkänsla på Richard Yates-nivå.
Läser han Yates?
-Konstigare än nånsin. -Han är inte konstig.
Han är bara en grabb. Var schysst mot honom.
Varför är du så…? Nej, nej.
Leta inte problem. Du gör inget fel. Jag är problemet.
Varför känns det då som att du döljer något?
Dr Chandra skulle säga att jag går in i gamla mönster.
Jag är en hängiven make och far.
Det innefattar vård av gräsmattan
och att se till att det inte finns några hotellavgifter
från din affär med styvsonen till kvinnan du mördade.
Jag vet hur galen jag låter… Love! Vad fan?
En, två… Tolv Uber-resor i Palo Alto?
Samåker man istället för att ta in på sjaviga motell?
Hur fan missade jag det här?
Han sover.
Är något fel?
Vad vet du om de här Uber-avgifterna i Palo Alto?
Frågar eller anklagar du mig?
Jag ville bara fråga innan jag ringer kreditkortsbolaget.
Ibland messar Theo mig när han är full och jag skickar en Uber.
Vad?
Ingen tar hand om honom.
Och det är bra att ha lite insikt till Matthew.
Är det nåt mer du inte berättar?
Love?
-Okej, han kysste mig. -Kysste dig?
Det var innan han åkte iväg. Jag nobbade honom förstås.
-Är det så man gör det? -Skrik inte.
-Du har smusslat. -Du är galen.
Du fick mig att känna att det var nåt fel på mig.
Och jag har gjort allt du har bett om. Du ljög för mig!
Vad fan var det där?
Du är uppenbarligen olycklig.
Hoppas att helgen hjälper dig samla dig. Något måste göra det.
Det är inte min grej att åka ut i skogen med andra män.
Men jag kunde inte säga nej efter vad jag gjorde, så här är jag.
Ni kan fortsätta utan mig om ni…
Nej, ingen man lämnas kvar.
Jag och Cary slöt den pakten på Kilimanjaro. Han bar mig upp.
Kilimanjaro. Vilken otrolig… Hur långt är det kvar?
Inget gör en så tajta som att få rännskita ihop.
Varför är mäns kallprat så hemskt?
Kilimanjaro var insiktsfullt. När jag kom hem
började jag och Kiki med unschooling.
Unschooling?
Det förespråkar aktiviteter som barnen väljer själva
istället för inlärning via läroböcker.
Böcker kan suga.
Är de inte begränsande?
Cary är expert, trots att Sherry satsar allt på Ashman.
Jag respekterar att de får det att fungera.
Får jag berätta något?
Cary räddade mitt äktenskap.
Jag blev rik i 25-årsåldern. Behövde inte jobba, så jag stannade hemma.
Jag älskade att vara barnens undervisare, men…
Jag kände mig inte som en man.
Jag var alltid arg.
Jag var bruten när jag kom hit.
Cary hjälpte mig omfamna min inre best.
Att grymta och andas och skrika och…
Och gråta.
Att släppa taget.
Det är fint för honom, hans inre best är en kattunge.
Det är skrämmande.
Men det är nåt med skogen och dessa män, de får den att kännas trygg.
Jag är glad för din skull. Ditt liv ska förändras.
Hur avskärmad var han att han tror att han är trygg bland män?
Jag var inte ens trygg bland pojkar.
Gillar du det där?
Vad kul det här är.
Tänker du också ropa på mamma? Precis som din vän Joe!
Allt okej?
Min kondition är visst i sämre skick än jag trodde.
…om du inte hade småätit hela tiden…
Vet du vad?
Välkomna till det förlovade landet!
-Du slog på stort. -Hans undersåtar gjorde det.
Jag kom för timmar sen.
Började som en vandring och slutade med att jag sprang.
Alldeles för mycket energi. Ja!
Gör anspråk på er lya.
Sen samlar vi mer ved. Kul att ni är här.
Kom igen.
Tro över rädsla. Dags att nollställa så vi kan få kontakt.
Dags för vätska! Vi ska svettas, grabbar.
Andra regeln. Vi äter bara mat som vi har dödat själva.
Vi tar reglerna vid skymningen.
Är det här nån slagsmålsklubb?
Jag har inte ätit på hela dan.
Jag ska berätta en historia.
Jag åkte på en lavis när jag åkte splitboard i Hoe en gång.
Låg i snön i två timmar innan de räddade mig.
De flesta kvävs på fem minuter.
Om jag kan överleva det kan du nog överleva det här.
Låt mig översätta.
Cary fastnade i en lavin i Tahoe.
Måste allt förkortas? Förvirrande.
Vem har armar nog att samla bränsle?
Jag är med.
Då kör vi. Spring!
Ja! Nu gör vi det här! Eld är liv, grabbar.
-Gillar du de här turerna? -Jag gillar att Andrew gillar dem.
Nej, ärligt talat så har de verkligen räddat vårt äktenskap.
Förlåt.
Hur?
Vi låter oss upplösas.
Första gången grät jag som en bebis.
Jag försökte bara starta en eld. Vissa kommer längre innan de knäcks.
Varför vill man gå så långt?
Din unge har inte nått trotsåldern, eller den värsta, fyraårsåldern,
men får han raseriutbrott?
Henry överpresterar med det.
Får det inte dig att vilja skrika och gråta och slå sönder skit?
Jag tror att allt det här handlar om att bli barn igen.
Här.
Du kan ha en meningsfull upplevelse och ha normal blodsockernivå.
Tack.
Hej. Välkommen. Vad önskas?
Kan jag få en av allt?
Jag glömde min plånbok igen.
Jaha…
Det gör inget.
Huset bjuder. Pluggbränsle.
Jag tar faktiskt en paus.
För att bearbeta Natalie-grejen.
Du kunde ha sagt att du hade det svårt.
Nej, för du drog en gräns.
-Ingen mer e-post, bara Uber. -Ja.
Tack.
Men…
…jag är orolig för dig.
Är du?
För jag har varit orolig för dig.
Jag hörde din man skälla häromkvällen
och jag vet att vi är typ…
Strunt samma, men om du behöver nån att prata med…
-Jag har vänner till det. -Visst.
Sherry Conrad.
-Vi är mer lika än du tror. -Ni är båda människokvinnor.
Absolut.
Kom igen, hon är asytlig.
Ni är bara vänner för att hon är ditt enda alternativ.
Det är inget brott att passa in.
Du kanske förstår när du blir lite äldre.
Du har förändrats.
Det är inte alltid dåligt.
Låt din muffins smaka.
Lockropet lärde jag mig utanför Cartagena.
Tre minuter senare dök en hind upp och började böka mot min kuk.
Slutar han någonsin?
Okej, in i cirkeln nu!
Regler!
Vi vet redan den första, vi gör vår egen eld. Bra gjort.
Två, vi äter bara vad vi dödar.
Ja.
Tre, problem med en annan jägare? Ni slåss om det.
Fyra, inga mobiler, inga tröjor. Inga undantag.
Utöver det, inga regler!
-Ja! -Grymta!
Skrik!
Omfamna era inre bestar!
Ja!
Kom igen, Goldberg! Ikväll ska jag lorta ner dig.
Fan också.
Love, du hade ditt gäng i LA. Du hittade ett här med.
Men om det här är min flock är jag nog hellre en ensamvarg.
Är ni redo att känna er som ett snabbt jävla rovdjur där ute?
Skit också.
Så ja.
Lyssna nu på trumman.
Hur känns det?
Approprierande.
Du har varit frånkopplad så länge att din manlighet skrumpnar.
Love berättade för Sherry om kukbesvären.
Berättade du?
Kom igen.
Känn efter.
Du känner dig väl levande nu?
Och du vill ha mer.
Säg att jag har fel.
Han har fel.
Det gör inget.
Det gör jag.
Du är min ikväll, Joe. Du får inte lämna min sida.
Nu ska vi jaga.
Tänk att de inte ville ha presenter.
Jag behöver inte betala för terapin.
Har ni mer vin?
Hallå?
Jag kan inte prata nu.
Var är du?
Håll jämna steg, Goldberg.
Jag gav dig inte tillstånd att stanna. Bestar stannar inte.
Fortare.
-Vänta lite. Jag behöver en stund. -Upp med dig.
-Jag behöver en paus. -Man får inga pauser i livet.
Upp och hoppa.
Herregud. Är din penis löstagbar?
Nej. Det är inte jag, trots att Cary förtjänar det.
Tyst.
-Hör du? -Vad?
Vad fan gör han nu?
Vänta här.
Det kommer nog inte funka mellan mig och Cary.
Nu har jag chansen att fly.
Men jag svälter utan honom, blir uppäten av det jag ska jaga.
Så går det när man är pacifist.
-Ta den. -Nej.
-Ta ekorren. -Nej.
-Döda den. -Nej.
Är du okej med ditt liv just nu? Om du vill få upp kuken igen…
-Hur har de två samröre? -Det handlar om att vara en man!
Släpp ekorren. Du gör den illa.
Tycker du att jag är en översittare?
Okej.
Du kan reglerna.
"Har du problem med en annan jägare slåss ni om det."
Kom igen, Joe. Du måste slå mig.
Ingen kommer för att rädda dig, mes.
Jag tänker inte spela ut den här scenen.
Kom igen! Dräm till mig, din jävel!
Vad tänker du göra?
Slå mig, för fan!
Nu!
Fan också.
Ingen ska rädda dig. Vad tänker du göra, Goldberg?
Nej!
-Hjälp. -Vad hände?
-Cary... -Han föll.
Är han okej?
Jävlar.
Inga telefoner!
Allvarligt? Det är en nödsituation.
-Han andas inte. -Ingen täckning.
-Han är död. -Det vet vi inte.
Vad pågår? Herregud.
Det vet vi inte. Han kanske inte är det.
Kom igen.
-Kom igen! -Vad ska vi göra?
Kom igen, vakna.
Vakna.
Vad gör du, Goldberg?
Räddar du mig?
Jag är skitrörd.
-Herregud. Du lever. -Det är klart jag gör.
Jag har tagit glutation i tio år.
Jag går inte att döda.
Och den här jäveln…
Han ska berätta att jag kastade honom,
att jag är galen och är motsatsen till "del av stammen".
Goldberg är djurisk.
Kom hit.
Du är ett strålande exempel på en man.
Släpp ut det.
Ja, Joe. Släpp ut det. Duktigt. Så där ja.
Du fixar det. Det är ditt 'Manjaro.
-Där är han. -Du är duktig.
Välkommen till andra sidan.
Du fixar det. Ja!
Jag kom till skogen, rädd för mörkret inom mig,
men de såg det och accepterade mig ändå.
Är det så här det känns att ha vänner?
Det suger inte alltid att passa in.
De är löjliga. Ja, det är helt sjukt vad de håller på med här ute.
Men jag vet bara att jag känner mig som mig själv igen.
POLIS
-Trodde inte att det skulle ta sån tid. -Du kunde ha dödat dig själv.
-Eller nån annan. -Nu överdriver du.
-Det vet du inte! -Det var en sparkcykel.
En elsparkcykel.
Greps du för att du var full på en sparkcykel?
Ja.
Har du provat?
-Okej, redo? -Ja.
-Redo för kullen? -Ja.
Vi attackerar backen.
Nu kör vi!
Fan också.
Ser du? Inte så lätt.
Inte sant?
Tänk att jag aldrig har gjort det förut.
Det är ett helt accepterat sätt att färdas på för vuxna nu.
Så ryktena om…
…att jag tog en paus på grund av Natalie…
De är inte sanna.
Jag…
Jag kuggar plugget för…
…jag kan inte sluta tänka på dig.
Jag ska vara tyst om du vill det. Jag försöker inte vara ett as.
Jag försöker bara förstå…
…hur jag ska fokusera när jag bara vill ha dig.
Tyst, Theo.
Nej.
Ni leker mamma, pappa, barn.
Men det gör dig inte lycklig.
Leker jag?
Du är en tonåring som jagar en gift kvinna.
Vad är du ute efter?
Åkte du till bageriet eller till Alaska?
Jag blev distraherad med surdegen.
Jag såg grabben kliva ur din bil.
Vad gör du?
Inget. Bara hjälper honom.
Du missade Henrys första steg.
Vad?
Du kunde ha sett dem om du hade svarat när jag ringde.
Han sover nu.
Love.
Alla föräldrar gör misstag. Det gjorde sannerligen jag.
Jag missade min sons första steg.
Det är ingen höjdare.
Jag minns nog inte ens dina.
Vad fan håller jag på med?
Jag är ju lycklig här.
-Allt vore bra om Joe bara kunde… -Skyll du på Joe.
Men du föredrog honom när han var ett problem.
Du gillar att rädda andra. Precis som med din lillebror.
Så, låt mig vara rak. Väx upp.
Grabben kommer att distrahera dig från din son.
Jag vet att du älskar Henry, men du kan ändå såra honom.
Här, drick lite av min cab-sauv.
Mycket hälsosammare än en tonåring.
Ursäkta mig nu, min kära Rachel Maddow väntar.
…hej
Aldrig mer.
Hitta någon i din egen ålder.
Väldigt imponerande.
Hej. Wow, du hann hem i tid.
Skojar du? Det skulle jag aldrig missa.
Jag…
Henry är nog lite för ung för jakt.
Det är gåvor från Cary.
Åt oss. Hans och hennes.
Hej.
-Du luktar illa. -Jag vet, vedervärdigt.
Jag ska duscha, men först vill jag be om ursäkt.
-Nej. Joe… -Jag har jobbat så hårt
på att rätta mig i ledet
att jag glömde att det finns sunda sätt att lätta på trycket.
Förlåt att jag inte berättade om…
Du behöver inte berätta allt.
Jag litar på dig.
-Vilken helg du måste ha haft. -Ja, verkligen.
Jävlar, okej.
Det kommer gäster. Fort, ta en dusch.
-Hej. -Hej.
Jag minns inte en tid då jag inte längtade efter att bli helt accepterad.
Det dåliga och det goda.
Varför har de som kan göra det alltid ett pris?
Paulie repar sig.
Om du ville veta.
Jag hade inte skvallrat om du hade gett igen på mobbaren.
Han förtjänar det.
-Jag fegade väl ur. -Ja.
För du är inte som han.
Jag vet hur det känns att bli retad.
Det är inte rättvist.
Vi ska se efter varann.
Överens?
Överens.
Du hade rätt, Love. Kalaset var inte bara för honom.
Vi lyckades. Vi höll honom trygg.
Betyder inte att han alltid är nöjd, men vi är här för honom, oavsett vad.
Herregud.
Du är ett djur.
Jag tror att vi måste anlita någon…
…att ljudisolera sovrummet.
Jag känner nån.
Vad?
Fan? -Vad är det?
Fan. Bageriet. Larmet var avstängt i fyra timmar.
Det är nog ingen fara.
Det är säkert bara sensorn som spökar, men jag ska titta på det.
Jag fixar det.
Och med det menar jag tyvärr
att jag använde primitiva verktyg för att ta mig tid
till att gå på en särskild sorts jakt.
Ja, det här är lite väl genomtänkt. Och det här går du bara på en gång.
PÅSLAGET
Men efter Natalie kan du inte klandra mig för att jag döljer mina spår.
Jävlar.
Herregud.
Jävlar.
Cary lärde mig en viktig läxa, Love.
Jag kan inte stänga in mitt inre, för då kommer det ut blodtörstigt.
Bättre att nära det nog för att tygla det, ta ut det på promenader,
men se till att de kan reglerna.
Inga minnessaker.
Är du okej?
Inga sociala medier, bara spaning.
Så nu har jag dig, Marienne.
Bär alltid på böcker. Går aldrig hem innan det är mörkt.
Ingen att skynda hem till.
Vi är bara vänner.
Så, vad är det med dig?
Jag kan inte sätta fingret på det.
Jag vet bara att jag har känt mig mer levande när jag spanat på dig
än jag gjort på lång tid, Marienne.
Men du kan lita på mig, Love.
Det är förvirrande att hantera er båda, det erkänner jag.
Men jag antar utmaningen.
Du kommer inte få veta.
Det går inte.
Jag ska vara så försiktig.
Det blir annorlunda den här gången.
Undertexter: Erik Tomas Lundholm