Lad mig gøre det.
- Vi skal redde Willow. - Og Kit.
Og alle de andre, de tog.
I TIDLIGERE AFSNIT
- Du er Willow. - Og du er ikke Madmartigan.
Hejsa. Hvem af jer er Elora Danan?
Efter 20 år dukkede Mads op for at tage mig med på et sidste eventyr.
For at finde kyrasset.
Jeg satte Lux i uden held. Prøv, om du kan få det til at virke, knægt.
Kit, kan du høre mig?
Din far drog i kamp mod det dernede, fordi han mente, at en af jer ville -
beskytte det, der betyder mest heroppe.
- Hvad er det, der betyder mest? - Elora Danan. Se så at komme ud.
Jeg kunne have reddet ham og fået en forklaring på, -
hvorfor han hver eneste gang valgte dig frem for mig.
I drømmesynet så du hende kæmpe mod Oldheksen.
Lige meget hvad jeg gør for at redde verden, er hun nødt til at dø.
Er der nogen derude? Er der nogen?
Har du tænkt dig at lukke mig ud?
KAPITEL VII HINSIDES DET SPLINTREDE HAV
Hvor længe?
Lyset skifter. Vejret ...
Skyerne bevæger sig for hurtigt.
Solen går aldrig ned.
Dagen slutter aldrig.
Før eller siden gør den.
- Hvordan kan du vide det? - Fordi intet varer evigt.
Man kan godt drikke det.
Jeg ved ikke, hvad farven skyldes, men det smager godt.
Har du drukket af det?
Hvor kommer du fra?
- Cashmere. - Jeg er fra Tir Asleen.
- Det er et kongerige i ... - Jeg ved godt, hvor det er.
Klart nok.
Jeg er faktisk prins af Tir Asleen.
Tillykke.
Det var ikke sådan ment, men jeg tror, det er derfor, jeg er her.
- Ligger I i krig? - Nej.
Det gjorde vi i al fald ikke, da jeg var der.
Hvem ville så bortføre dig?
Aner det ikke.
Jeg har tænkt meget over det, og det er mit bedste bud.
Ellers er det verdens kedeligste mareridt. I hvert fald indtil ...
Indtil hvad?
Ikke noget.
Hør her, prins Fjollerik Flødefjæs, eller hvad du hedder.
Jeg er ikke en tjenestepige, der bliver blød i knæene, fordi du kigger på mig.
Jeg troede heller ikke ...
At jeg ville være en nødstedt ungmø i din klamme fantasi?
Et par sjofle hentydninger for at se, om jeg er frisk, -
inden du blotter din sårbarhed. "Ih, han er empatisk og lyttende."
Og før vi ved af det, tager vi en tur i høet.
Det fører ingen steder hen for mig. Jeg vil bare gerne væk herfra.
Jeg hedder Airk.
- Jeg er revnende ligeglad. - Og jeg har faktisk en kæreste.
- Godt for dig. - Ja, hun er skøn.
Hun arbejder i ...
Hør her. Jeg er også ivrig efter at slippe væk herfra, -
men vi er fanget her, indtil dem, der førte os hertil, kommer tilbage.
Har du set dem?
Uhyrer.
Men jeg har ikke set nogen, siden jeg kom hertil. Bortset fra dig.
- Har du forsøgt at slippe væk? - Jeg vandrede i dagevis eller ugevis.
Men byen førte mig hele tiden ...
Hvad nu?
Kit!
Hold ud!
Rolig, jeg har dig.
Du er i live.
Kom så!
Prøv det. Se, om det virker.
Nå, du mener ...?
Næ nej.
Sådan noget gør man ikke bare. Det kræver det perfekte øjeblik.
Når man stormer ind i en slangegrube eller står omringet af dødbringere.
Når man besøger sin mor, som man ikke har set i to år.
Jeg burde virkelig se til min mor.
Det Splintrede Hav.
Hvor kortene stopper, og vores sidste prøvelse begynder.
Hvad er prøvelsen?
Vi må krydse det til fods.
Behøver vi? Ingen vender tilbage derfra.
Kun ved at krydse havet kan vi nå Den Umindelige By.
- Så lad os komme afsted. - Nej, du har brug for hvile.
Jeg klarer mig.
Kit ... Vi trænger vist alle sammen til hvile.
Vi må skaffe mad og vand og finde et sted at blive tørre.
Hallo?
Er der nogen hjemme?
Hallo?
Er her nogen?
Jeg har det fint.
Jeg mistede bare balancen.
Der er værre måder at dø på.
Hva'ba'?
Jeg drømmer. I er fostret af min fantasi.
- Desværre ikke. - Bevis det.
Bevise, at vi er virkelige?
Det kan I ikke, vel?
Eller måske er jeg fostret af jeres fantasi.
Eller også er vi alle sammen drømmebilleder hos en knotten gud, -
der døjer med fordøjelsesbesvær.
Er det ikke befriende, at intet betyder noget?
Intet betyder noget. Har I mønt?
Jeg har guld og nogle ædelsten. Diamanter, safirer, rubiner.
Og vi har endnu aldrig overnattet på et anstændigt gæstgiveri.
Her kommer ikke mange kunder uden for kæmpekrabbesæsonen, -
og den er ikke, hvad den har været.
- Hvad er det? - Det er en dyndmander.
Zebs slamslæde!
Kan lejes til udflugter, hvis man ønsker at opleve -
de mange smukke bugter og holme langs Østkysten.
Hvad hvis vi godt vil lidt længere? Det viser sig, at Willow har kassen.
Hvad koster det at købe den?
Lad os tale om det efter maden.
I kunne sikkert trænge til et måltid varm mad, -
og heldigvis for jer er jeg en fremragende kok.
Velbekomme.
- Har du noget salt? - Salt?
- Salt. - Der var det.
- Det manglede alligevel ikke salt. - Det mangler helt sikkert salt.
Er du fra Cashmere?
- Ja. Har du været der? - For længe siden.
Mødte du en fyr ved navn Phil?
- Ikke så vidt jeg husker. - Godt. Han er en værre skiderik.
Hvad laver du her helt alene?
Engang var jeg kriger. Paladin af Cashmere.
Vi var tre, der blev sendt ud for at redde prinsessen.
Hun var blevet bortført af mørkets magter, -
og jeg elskede hende, omend hun var trolovet med ...
- Med hvem? - Nej, vent nu lidt.
Det var en anden færd.
Den her gik ud på at finde en fortryllet dam, -
der skænkede den, som drak deraf ...
- Nej, det er heller ikke den. - Ved du ikke, hvilken færd du var på?
Der var så mange færder og slag og håbefulde bejlere til tronen, -
at de har det med at glide i ét.
Hvad husker du så?
En årelang vandring på Det Splintrede Hav.
Vores støvler rådnede væk, vores sværd rustede op.
Vi glemte, hvem vi var, og hvad vi ledte efter, -
og til sidst overfaldt vi hinanden.
Vi myrdede hinanden.
Hvad er der hinsides havet?
Nogle siger, at man til sidst vil nå verdens kant og dratte ud over den.
Andre taler om en livjatan så uhyrlig, -
at bare man ser den, går man fra forstanden.
Men jeg kender sandheden.
Der er intet hinsides.
Havet er uendeligt.
Bare fordi du ikke fandt noget, betyder det ikke, det ikke er der.
- Det er der. - Det vil vise sig.
Ja. Det vil det.
Da jeg var ved at drukne, så jeg Airk, og Oldheksen rakte ud efter ham.
Jeg tror, hans tid er knap.
Nytilkommer! Hvor er du?
Det er utroligt.
- Kom. - Hvad er der dernede?
Aner det ikke.
- Vi bør bare ikke være her. - Hvad hvis det er vejen væk?
Det er det ikke.
Hvordan kan vi vide det, hvis vi ikke undersøger det?
Gør, hvad du vil.
Vent. Undskyld.
Du må bare ...
... ikke gå ned ad den trappe.
Jeg skal nok lade være.
- Det var jo lige ... - Hvad?
Jeg ved måske, hvorfor vi er her. Hvad kender du til Cashmere?
Kun det gængse.
Paladincirklen, Elfenbenstårnet, gader brolagt med månesten.
Der er meget smukt. Høje mure holder os beskyttet og isoleret.
Der er mange regler, -
og følger man dem, vil man aldrig lide nogen nød.
- Men ... - Hvad?
Der gik rygter om en hemmelig sekt, der praktiserede urgammel blodmagi.
Ormens Orden.
I starten lavede de uvæsen i det små. Hærværk, brandstiftelse ...
Forbrydelser uden gerningsmand, men de efterlod altid deres mærke.
En nat stormede de tårnet, dræbte vagterne og bortførte prinsessen.
- For at tilrane sig magten? - Måske. Jeg ved det ikke.
Jeg vågnede her.
- Du jordede mig for at være prins. - Du var så storsnudet.
"Jeg er prins af Tir Asleen. Vil du skrubbe tøj på mine mavemuskler?"
Sådan lyder jeg overhovedet ikke.
Jo, du gør, men du er mindre irriterende end forventet.
- Vi skal stadig ikke snave. - Det havde jeg heller ikke tænkt mig.
Jo, du havde. Du tænker på det lige nu.
Hvad siger I til morgenmad? Jeg kan lave en skudefuld æg.
Vi tager gerne imod din mad, men vi må se at komme videre.
- Hvad? Hvorhen? - Ud over Det Splintrede Hav.
Du er ikke i stand til at rejse, og det er fnugget heller ikke.
- Bliv her og kom til hægterne. - Kan du klare den?
Der er uvejr på vej. Lad det hellere drive over.
Måske har han ret. Hvad gør en dag fra eller til, -
når man skal traske rundt på Det Splintrede Hav i al evighed?
Det er helt fint. Bliv du her bare.
- Vi har ikke brug for dig. - Hvem vil have røræg?
- Vil du hellere have dem pocheret? - Vi må væk herfra!
Ikke igen!
Kom, op på skrumlet! Hurtigt!
Fly, dyndvæsen! Fly som vinden!
Bare rolig, farmand har en harpun.
Hurtigere!
- Boorman, brug Lux! - Nej.
Det her er ikke det rette øjeblik.
Elora, brug tryllestaven. Tag al din kærlighed, troskab og hengivenhed ...
Tæt på.
Flyt dig, Boorman!
Få ham væk, Boorman!
Elora, nej!
Hun kommer og tager mig.
Jeg fangede engang en pungrotte, som viste sig at være et pindsvin.
- De trak 30 pigge ud af min fod. - Du sagde, det var tre.
Det var mere end tre. Pointen er, at da de trak dem ud, -
havde de en stensikker metode til at dulme smerten.
Det gik helt galt, da jeg bad hende flytte ind.
Hun spurgte, om det var det, jeg ville, og jeg svarede, at det måtte hun godt.
Men jeg tror, hun kunne mærke, at jeg helst var fri for det.
Vi er nødt til at stoppe. Dyndmanderen er ugidelig.
Den trænger til at gøre, hvad det end er, dyndmandere gør for at komme i stødet.
De gør ligesom os. De parrer sig.
Godt, kom så. Det er spisetid.
Du skal være sød ikke at bide den hånd, der fodrer dig.
Sådan. Der sker ikke noget.
Jeg vil kalde dig Kenneth -
efter helten i den romantiske farce, jeg er i gang med at skrive.
Du gjorde det imponerende i dag. Hvad var det, du brugte?
Bare min fløjte.
Det var rent instinkt efter at have lyttet til dig og Elora.
Genstande kan fungere som kanaler, men magien er i dig.
Det er træningstid.
- Hvad skete der på slæden? - Jeg gik i baglås.
Hvorfor?
- Det er lige meget. - Hvad skal du så?
Tage min kærlighed og alt det andet pis og papir -
og fyre det ud gennem min tryllestav.
Din modstander ...
Og hvad lærte vi så af det?
- At du er led. - Og at du skal lære at forsvare dig.
En skjoldformular som hither tuatha slår de fleste besværgelser tilbage.
Og som med al anden magi skal du virkelig mene det.
Enkelhed, hensigt og vigtigst af alt åndedræt.
Centreret.
Forbier. I kamp mod en ondsindet fjende må du være forberedt på alt.
Rejs dig op.
- Kom med. - Hvor skal vi hen?
Vil du sparre nu?
Elora er ikke den eneste, der skal gøre sig klar til kamp.
Denne gang kan du lige vove på at holde igen.
Koncentrer dig. Ikke om jeres tåbelige rivalisering, men om det, du er midt i.
- Jeg ved, hvad du har for. - Hvad?
Minettas List.
Din modstander tror, hun kender dig og kan forudse dit næste træk, -
men du gør hendes forventninger til skamme.
Det lyder frustrerende.
Det kan være frustrerende.
Især når hun sukker efter at kæmpe mod dig, -
men muligheden bare aldrig byder sig.
Måske tvinger jeg hende til at begå fejl eller blotte sig -
for noget uventet.
- Det er strategien. - Jeg elsker dig.
Du bruger beskidte kneb. Det var på tide.
Det gør jeg altså.
Elsker dig.
Gør du?
Ja.
Så klap i, og gør noget ved det.
Du holder igen. Grav dybere. Brug dine følelser og din fantasi.
Vil du besejre Oldheksen? Så vis mig det dog!
- Hold nu op. - Med hvad?
Med at provokere mig. Det hjælper ikke.
- Så hellere undertrykke dine følelser? - Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
- Hvad vil du så? - Redde Airk.
- Jeg elsker ham. - Hvad elsker du ved ham?
Hans søde smil? Hans titel? Det, at han valgte dig frem for alle de andre piger?
- Han var god mod mig. - Har du aldrig oplevet det før?
Er der aldrig en stalddreng, der har smilet sødt til dig?
Din tvivl, skinsyge, stolthed, sult. Du må acceptere de sider af dig selv.
Ellers kan du aldrig betvinge dem. Du skal være ærlig.
Willow!
Sig mig, hvordan ved vi, vi kører i den rigtige retning?
Har I andre også bemærket, at dagene bliver længere og nætterne kortere?
- Ja. - Og maden er ved at slippe op.
- Vil du gerne vende om? - Det vil jeg.
Nej.
Den besværgelse, du brugte mod mig, var pnakotisk. Hvor har du lært den?
På Nockmaar. I Malatrium.
Oldheksen har altid frygtet dig. Hun vil forsøge at manipulere dig.
- Hvordan? - Det kommer ikke dig ved.
Det gør det, hvis det lykkes hende.
- Bare se at få mig frem. - Hvad sker der så?
Så dræber jeg heksen.
- Jeg var ikke tilfreds. - Hvorfor ikke?
Jeg havde ellers alt, hvad jeg kunne ønske mig.
Men intet kunne kvæle følelsen af, at der var et eller andet galt.
- Med hvad? - Cashmere.
Der var regler for, hvad vi måtte tænke, sige og drømme om.
Hvad hvis jeg drømte om noget, der ikke var tilladt eller sikkert?
Man skal ikke bare føje andres forventninger.
Gør du ikke, hvad man forventer af dig?
- Ingen forventer noget af mig. - Hvad vil du så?
Det ved jeg ikke. Gifte mig med Dove og stifte familie.
- Dove? - Hun hedder egentlig Brünhilde.
Og så forsvare riget -
og bare være så god en bror, ægtemand, far og søn som muligt.
Det er det, en hædersmand gør. Hvad vil du gerne?
Være fri til at følge mine impulser og sige, hvad jeg egentlig mener.
- Jeg kan ikke. - Nej, det var dumt. Undskyld.
Du skal ikke undskylde. Jeg elsker virkelig ...
- Dove. - Ja, og jeg må tilbage til hende.
Jeg tror, jeg ved, hvordan du kan komme hjem.
Jeg var her, før du kom hertil. Jeg har været her længe.
Jeg gemte mig for dig, fordi jeg før har taget fejl.
Jeg stolede på den forkerte, så jeg ville sikre mig, at jeg kunne stole på dig.
Jeg var engang ligesom dig, fanget i et spind af frygt og løgne.
Det var dig, der hentede mig hertil.
- Nu går du i panik. - Ja, lidt.
Det er kun naturligt. Sådan begynder det altid.
Du tror, du ved, hvad der er virkeligt, og hvad der ikke er.
Hvad der er lys, og hvad der er mørke.
Hvad der er godt, og hvad der er ondt.
Glem alt, hvad du ved eller tror, du ved, -
og kom med mig.
Jeg hørte min fars stemme. Han kaldte på mig.
- Hvornår? - Bag seglet. I lyset.
Hvad er Ormen?
Hvis magi er universets livsblod, mæsker Ormen sig i det.
For evigheder siden blev den spærret inde dybt under jorden, -
hvor den venter og sover.
Og når den vågner?
Far!
Jeg har brug for dig. Jeg kunne ikke holde ham ude.
Hjælp!
Vågn op!
- Undskyld. Du drømte. - Det var ikke nogen drøm.
Jeg har også haft dem. Den samme igen og igen.
- Hvad sker der i din? - Jeg er til bryllup splitternøgen.
Og alle griner ad mig, hvilket ikke giver nogen mening.
Jeg ser kanongodt ud nøgen, og jeg har den flotteste ...
Du skal ikke sige mere.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jo længere vi kommer, jo mere trist virker han.
Jeg tror, vi nærmer os byen. Måske kan han mærke den.
Hold op.
- Med hvad? - Med at klø dig.
Det gør det kun værre.
Jeg vil godt lige være lidt alene med ham.
Far!
Jeg har brug for dig.
- Tror du, der er langt endnu? - Jeg har jo sagt, vi nok skal nå frem.
Jeg ville bare høre, om du stadig tror på det. Vi har været herude længe.
I ugevis, månedsvis ... Jeg ved det ikke længere.
- Gør du? - Nej.
Jeg savner Mims.
Hvis du kunne tale med hende lige nu, hvad ville du så sige?
Hold ud, pusling.
Jeg er lige straks hjemme.
- Du bør få noget søvn. - Jeg er ikke træt.
Du er ikke noget bevendt, hvis du er svag.
Jeg forhindrede dig i at følge efter din far.
- Men du reddede mit liv. - Ja.
Jeg ved ikke, hvorfor Madmartigan gjorde, hvad han så end gjorde.
Jeg kan ikke engang huske ham.
Men jeg tror ikke på, at han valgte mig frem for dig.
Og jeg tror ikke på, at han ikke elskede dig.
Inderligt.
Jeg var misundelig på dig.
Ikke fordi du er den udvalgte, og jeg ikke er det.
Bare på grund af den måde, folk ...
Intet, jeg nogensinde har ønsket mig, er faldet mig let.
Hvad har du ønsket dig?
At være modig.
Og elsket.
Og ikke være prinsesse.
Spøjst.
Det ønskede jeg mig.
Jeg er værdig til det.
Mims, hør min stemme.
Ræk ud til mig.
Far?
Mims, er du okay? Er du i sikkerhed?
Jeg har det fint.
Jeg har været så bekymret. Jeg havde et drømmesyn.
Silas er kommet hjem.
Jamen ... Silas er død.
Det vidste vi ikke.
Vi lukkede ham ind. Du var der ikke til at beskytte os.
Du var taget på eventyr præcis ligesom sidst.
Hvordan går eventyret, far?
Morer du dig?
- Du drømmer. - Jeg må tage hjem.
Nej. Vi har brug for dig. Jeg har brug for dig.
Kiaya havde brug for mig, men jeg kom for sent.
Ranon gav mig skylden og løb hjemmefra. Nu har jeg kun Mims.
Det er Oldheksen, der vil skille os ad, fordi hun frygter det, vi kan sammen.
Hvordan kan du vide, det ikke er virkeligt?
- Du har dødsdømt os! - Jeg havde ikke noget valg.
- Hvad har han gjort? - Sluppet Kenneth fri.
- Ellers var han død. - I stedet kommer vi til at dø.
Midt ude i intetheden uden nogen vej frem eller tilbage.
Intet er gået, som det skulle!
Vi må gå til fods.
Ligesom du sagde. Vi må krydse det til fods.
Hvor længe? Indtil vi dør af sult?
Der er ikke lang vej igen. Vi er der snart.
Jeg vil gøre alt, hvad du beder om.
Du skal ikke være bange.
Vi har dig nu.
Vi er der lige straks.
Jeg anede ikke, hvor langt der var.
Din mor fortalte mig, at du aldrig ville give op.
At jeg måske ville blive nødt til at føre dig hjem.
Tror du, den tid er inde?
Nej.
Jeg tror, det er en beslutning, du selv kommer til at træffe.
Kan du se det?
Hvad, det kolossale kranium?
Ja. Jeg ville bare lige høre.
Jeg er ikke den, jeg troede, jeg var.
Hvem er du så?
Ingen som helst.
Er du okay?
Det er mærkeligt. Da jeg var barn, legede jeg, at jeg var troldmand.
At jeg rejste til sære verdener og kæmpede mod uhyrer.
Tænk, at jeg skulle ende med faktisk at gøre det. Sammen med Elora Danan.
Når vi kommer til byen, ved jeg, du vil redde Airk, -
og så vil I to danne par, for du elsker ham.
Og nok elsker jeg ikke ham ...
... men jeg elsker dig.
Graydon ...
Jeg forlanger ikke, du skal gengælde min kærlighed. Jeg ville bare sige det.
For uden dig ville jeg aldrig være blevet den mand, jeg drømte om at være.
Åh gud.
Det er umuligt.
- Måske er vi drejet forkert. - Vi skulle være gået til venstre.
Vi har krydset havet og bestået prøvelsen. Byen burde være her.
- Det er den ikke. - Det må den være!
Jeg vender om.
Det gør jeg også.
Vi kom så langt, vi kunne.
- Nej. Det ender ikke sådan her. - Hvordan ender det så?
I Den Umindelige By. Tryllestaven brækker, og jeg ...
... dør.
Hvad?
Det var det, Willow så i sit drømmesyn dengang.
Det var derfor, Sorsha ikke ville lade ham oplære mig ...
... og forsøgte at skjule mig.
Hvis jeg udfordrer Oldheksen, er det sådan, det ender.
Er det ikke?
Hvordan vidste du det?
- Hun viste mig det. - Oldheksen?
- Har du kommunikeret med hende? - Pragtfuldt. Hun har lokket os hertil.
Jeg troede, jeg kunne ændre det, men jeg er ingen mægtig troldmand.
Jeg er bare en bonde, der var heldig.
Jeg kan ikke blive ved med at spille skuespil.
Det kan jeg heller ikke.
Jeg vil ikke være Elora Danan.
Jeg vil bare hjem.
Bare ærgerligt.
Du er bange.
Det er jeg også.
Men ved du hvad?
Min frygt får ikke lov at bestemme.
Den får ikke lov at definere mig.
Jeg giver den ikke den magt.
Jeg giver den til dig.
Jeg har aldrig troet på noget som helst i mit liv.
- Jeg tror på dig. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jo, du gør.
Det gør vi begge to.
Se jer dog omkring. Vi kan kun gå tilbage.
- Er du klar? - Ja.
Så gør vi det sammen.
Nådigfrøken.
Ildevarslende.
Meget.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service