Víš, co se povídá o fenách, co štěkaj a nekoušou?
Že jsou dobrý na guláš.
V PŘEDCHOZÍCH KAPITOLÁCH JSTE VIDĚLI
U nás, když je dítěti sto dnů, tak mu vypálí rodový cejch.
To je cejch mýho otce. Cejch Kaela.
Zjistila jsem, kde by mohl být Kymerijský kyrys.
Proto jsem poslala Madmartigana ho hledat.
Bojím se, že jsem ho poslala na smrt.
Ten ničema v Nockmaaru, to jsem nebyl já.
Ze Skellinu se nikdo živej nevrátil.
- Ze Skellinu? - Doly děsu. Jsou v horách.
Jak jsi jim utekl?
Po dvě stě lunách se vrátila má sestra.
Jsem do tebe totálně a zoufale zamilovaná.
Ne! Kit!
Trollové.
Kapitola VI: Vězni Skellinu
Airku.
Připoj se k nám.
Staň se mocným.
Ne. Rozhodně ne.
Děsivý hlas, strašidelný město. Ne, díky.
Co to bylo...
To je divný.
Dneska ne. Ne, díky.
Tak fajn.
Jdu domů.
Jsi celej?
Kéž bych měl svou hůl či hůlku.
A lékořen na ten bolehlav.
No tak.
Tvůj důvtip a má neposednost.
Budem venku cobydup.
To je dobrý.
Tohle říká úplně každej, koho sem zavřou.
Že jo, chlapi?
Neříkal jsem téměř doslova to samý?
A kdy to bylo?
Co je dneska? Středa?
Řekl bych tak deset let, plus minus.
První roky jsem se snažil.
Nejhorší není, že vás vždycky znovu chytěj nebo jak vás potrestaj.
Nejhorší na tom je, že furt doufáte, že příště to vyjde.
Nakonec vám ta naděje zlomí duši.
Depka.
Mám tady mít na starosti morálku.
Copak jste provedli,
že vás odvedli sem, hnít mezi lotry?
Kuchli jste někoho?
Něco extra?
Unesli nás od ostatních, dole v lese.
Nevíme proč.
Brzo to zjistíte.
Co jsi zač?
Odpusťte.
Taková nezdvořilost.
Madmartigan jméno mé.
Nazdárek.
Já jsem lord Sarris, vrchní žalářník skellinských dolů.
Mrzout po mé levici je můj bratr Falken.
Pozdrav, Falkene.
Jsou ňáký hubeňoučký.
Rozsekáme je a hodíme psům.
Moc milé.
Odpusťte mu.
Není zrovna sympatický,
ale zato je upřímný, a to je chvályhodné.
No nic, hádáme, že nejste z Divohvozdu?
Jak jste to zjistili?
Jste hubený, slabý, nanicovatý, zakrslí.
Spíš podle vašich oděvů.
Jsou slušivé, přesto praktické,
což se u barbarů ze stromů nevidí.
Tak odkud jste? Z východu?
Jsem Kit Tanthalos z Tir Asleen.
Žertuješ? Proč to prozrazuješ?
Tir Asleen?
Luxus.
Tam jsem vždycky chtěl.
Jestli chceš, nějak tě tam dostanu.
Na nelwyny si moc nepotrpím.
Prosím, nemluv na mě bez vyzvání.
Rozumíme si? Dík.
Co dělala dívenka z Tir Asleen v Divohvozdu?
- Po někom pátrám. - A našla jsi ho?
Ještě ne.
Ale najdu.
Hned, jak se odtud dostanu.
Odvahu velmi obdivuji, ale prostá pravda je taková,
že tady strávíš zbytek života
a nikdo tě nepřijde zachránit.
Kdyby tam šel jeden, možná.
Ale nás pět. To je nemožný.
Říkám vám, že to udělám sám.
Vlezu tam, osvobodím je a pak se sejdeme.
Bez nás nikam nepůjdeš.
Zachráníme Willowa.
A Kit.
I ostatní, které unesli.
Zdupem trolly, co nám zkříží cestu.
A tím nemyslí, že jim jen vyčiníme, že ne?
Když ses posledně probojoval ven
a ukojil žízeň po krvi,
tak jsi šel hlavním vchodem?
No, víš...
Nemyslel jsem to úplně doslova.
Spíš jsem zdrhnul přes latríny.
Kudyže?
- V čem se to brodíme? - Lepší je se tím nezabejvat.
- Jsou to trollí bobky. - Co jsem říkal?
Špekuloval jsem deset let,
jak se dostanu z týhle žumpy dovnitř a ven,
aniž by si někdo uvědomil, že tu vůbec jsem.
Má kostrč!
Kolik toho vlastně víš o Zlobabě?
Dost se to překrucuje.
Je to ta prastará noční můra, jak říkají lidé?
Ano.
Ale má i dobré vlastnosti.
Naučila nás destilovat vermiscus, dělat z něj elixír. Ten píše.
Jo!
Vy mě chcete mučit?
Nebo co?
Mučit tě?
Za co nás máš? Za zvěř?
Jen tě chceme přimět, abys s námi spolupracovala
a sdělila nám, co chce naše vládkyně vědět.
Nemrskej sebou.
Ne, jo.
Pojď k taťkovi.
Je to nezbytné?
Ne. Chlapi. No tak.
To nedělejte. Ona vám to vyklopí.
Byla s vámi, když jste do Divohvozdu vešli.
Kdo?
Elora Danan.
Přivést ho zpět a konečně se ho zeptat, proč si pokaždý vybral tebe!
V pohodě?
Jak to myslíš?
Jako mezi námi.
V pohodě.
Bezva.
Jen mám pocit, že jsme leccos
nedořešili?
A že možná pochybuješ o mojí povaze,
čemuž se nedivím.
Táta mi radil, ať zavraždím Boormana...
- Já to věděl! - Nech to plavat.
Je to lotr první kategorie.
Ale já měl pocit, že si rozumíme,
ale pak jsem to přehnal.
Ale to bychom neměli řešit tady a teď, ne?
Ptáš-li se, zda bych se raději bavil v soukromí než v dole plném trollů,
tak na sto procent. Ale kdo ví, kdy to bude?
Co o tom prostě nehovořit?
Dostala jsem strach, protože jsi zabil svého bratra.
Ale chápu, že jsi byl posedlý.
Jen se nechci bavit o citech.
Chci cvičit čarování, zachránit Kit a Willowa.
Zmizet odtud, najít Airka, vrátit se domů
a tam si dát dlouhatánskou koupel.
Lidi?
- Má to bublat? - Ne. To není normální.
Eloro, hele. Ta hůlka.
Proč to tak vře?
Zastav to.
Jak?
Přestaň se vařit.
- Možná se uklidni. - Já jsem klidná!
Moc klidně nezníš.
S tímhle nemám nic společného.
Netuším, co se děje, ale teď se mi...
- Ne. - ...chce...
Ne!
Zdravíčko.
Padá strop?
O patro výš se něco děje.
Možná tu máme drzého vetřelce.
Dost možná i buřiče vězňů.
Buřiče vězňů ze srdce nesnáším.
Víme, pane.
Vyslal jsem strážné do palírny.
Ne.
Jsou to jejich druhové.
Jdou si pro ně.
- Elora Danan je tu! - Elora Danan. To je ona!
V dokončování mých vět jsi vážně mizerný.
Šup, šup! Pochytáme si pár nóbl daikiniů!
- Ty jsi Willow. - A ty nejsi Madmartigan.
To fakt nejsi.
Ale jsem, děvče.
Jsem tvůj otec a moc jsi mi chyběla.
Fajn, tak ne.
Proč se za něj vydáváš?
To je dlouhej a zábavnej příběh, na kterej teď nemáme čas.
Tak nic. A kdo teda jsi?
Já vím, kdo to je.
Je to Allagash.
Bojoval po boku Madmartigana u Konce konců.
Vinen.
Otec mi o tobě vyprávěl.
Jsi jediný rytíř Galladoornu hloupější než on.
Chrabřejší. Říkal chrabřejší.
Navíc jsem jedinej, kdo ví, kde je.
Ale...
Podle Boormana otce zradil
a zabil jeden z jeho družiny. Kvůli Kymerijskýmu kyrysu.
Ovšem že to řekl.
Naznačuješ, že lhal?
Ne. Madmartigan byl zrazen.
A všichni ostatní taky.
Boormanem.
Je to nesmysl. To nemůže vyjít.
Spíš je to geniálně prostý.
Dělej, za chvilku tu budou.
Já věděla, že neunášejí jen nás,
ale netušila jsem, že je jich tolik.
Nač tolik vězňů?
Destilují tohle.
Jsou pak silnější, rychlejší.
Ta břečka tekla z Ballantina, Merricka i z něj.
Zlojed.
Chápeš, jak si polepšíme, když zajmeme Eloru Danan?
Chápu.
Zlobaba nám dá všechno, co si budem přát.
Cashmere, Galladoorn i Tir Asleen.
Ano. I když se to nezdá, slovem „chápu“
jsem chtěl říct: „Vysvětli mi to jako idiotovi.“
Musíme sebou hodit.
Musím osvobodit vězně.
A já najít Kit.
A pak rychle do Zapomenutého města.
Teď máš i rodinu. Až bude po všem,
budeš se muset rozhodnout pro ni, nebo pro nás.
Jak je dostaneš ven?
Jestli to půjde tak, jak doufám,
hlavním vchodem.
Přes latríny by všichni nezdrhli.
Jasně. Páč to je má cesta.
Najdi svý druhy a dostaň je ven.
Jinou šanci napravit svý hříchy možná mít nebudeš.
Scorpio, už jdou. Pospěš.
Hele,
hoď mi jehlu na mučení nosní dírky. Poslouží jako paklíč.
Trollové měli pravdu.
Ostatní jsou tu. Snaží se nás najít.
Jestli zjistím, že Elora používá tu hůlku,
tak budu mít děsný vztek.
Tvůj táta žije.
Pomoz mi ven. Zavedu tě k němu.
Dělej, holka. Házej!
Jo!
Tak jo.
A teď prásknu do bot.
Očividně ses ztratil.
To jsi na omylu, moudroprdko. Vím přesně, kam jdeme.
No tak.
Jo!
Ne!
Možná jsem to trošku přechválil.
Bože. Kloužou mi ruce.
Klouže to, pospěš si.
Honem.
Bože.
Zaber pořádně. To je ono.
Táhni.
Tos nemohl aspoň na chvilinku počkat?
Uznávám, že jsem byl zbrklej.
- Děkuju za záchranu. - Dobře.
Nejsi tak hloupý, jak Madmartigan tvrdil.
Viď, že ne?
- Jsi hloupější. - Hele!
Aha, ty máš obě oči.
- Jasně. - Co to vyvádíš?
Mohl jsi ji strhnout s sebou.
Jestli tě to potěší,
tak Mad říkal, že jsi neodvážnější chlap, jakýho kdy poznal.
Že máš velký srdce, ale jsi samá starost.
Jo?
Takže ty tvrdíš, že Mad byl celá ta léta ve Skellinu?
Ve Skellinu ani tak ne.
Je to složitější.
Jsou tu dveře a průchody a chodby,
o kterejch ani trollové nevědí.
Vedou na prastarý místa.
Upřímně,
Mad by byl radši, kdybych vás nevodil hlouběji, ale spíš ven.
Tos nám možná neměl nic říkat,
protože já bez něj neodejdu.
Dobrý?
-Čau, jak to jde? - Jak je?
Jde to.
- Nazdar. - Jak je?
V pohodě?
To děláš ty?
Eloro?
Uklidni se. Vždyť nás všechny zabiješ.
Mně pomáhá se na kýchnutí soustředit. Pak nekýchnu vůbec.
- Ale já nekýchám. - Není se zač stydět.
- Já ne... - Honem.
Pospěšte si. Za mnou.
Už tam budeme?
Žádnej strach. U Kit budeš cobydup.
Ztratil ses.
Ne, jen hledám cestu.
Jsi moc vysoký. Nikdo neuvěří, že jsi troll.
Jsem rozenej herec.
Na rozdíl od vás to hraju přesvědčivě.
To je zas den.
Na spodním patře se něco vylilo.
Chci pár dozorců, aby dohlídli na to, že to tam ukliděj.
- Běž tam. - Já?
Ne.
Děkuju.
Cos to řekl?
Šel bych moc rád, ale poslali mě
povzbudit bojovníky,
protože maj nízkou morálku, protože nám zkrátili pauzy.
Dal jsem ti rozkaz, nulo.
Ovšem. Jen žertuju.
Jdu za vámi, pane.
Pomoc.
To zmákne. Má rychlý nohy.
- Ahoj. Kde je tu záchod? - Co?
Jdeme.
Neříkals, že odtud nejde utéct?
Byl jsem na dně, mudroval nad osudem
a byl dost letargickej. Jsem se šprajcnul.
Bylo to před pár minutama.
Dost se toho změnilo.
Teď jsem tady s váma. Jsem zpět!
Najdeme Madmartigana, zmizíme odsud,
a já se budu konečně věnovat svý vášni. Zpívání.
Volnost! Jsem volný!
Ten chlap je blázen.
Nohy mi ještě neslouží.
Najděte je!
Teď se hlavně nekoukej dolů.
Jo, jasně.
Až na to, že patřím k těm lidem,
kterým když řekneš, aby se někam nekoukali,
tak se tam na just podívají.
Přivést ho zpět a konečně se ho zeptat, proč si pokaždý vybral tebe!
Je to tak.
Neměla jsem koukat.
Drž ji!
Ne, počkat!
Ztratili jsme Cherlindreinu hůlku?
Kruciš.
Willow mě zabije.
Za tohle jo.
Nech si to, Boormane.
Možná mu to hned neříkej.
Pojďte.
Už bude oběd?
Cos chtěla říct?
Když jste spolu bojovali v arkreeshianskejch válkách...
Jo.
...proč jsi u nás nebyl,
když jsem vyrůstala?
Mad po bitvě u Konce konců
dezertoval a vydal se za slávou.
Trvalo, než jsem mu odpustil.
-Že porušil přísahu? - Jo, co?
Ne. Že mi nenabídnul, abych šel s ním.
Jejda!
Skoro mě majznul.
Pojďte sem.
- Pohyb. - Tak jo, jdeme.
- Co to bylo? - Nevím.
Každopádně jsem vyspával opici v Hazeltonskym...
hanbinci, když mě Mad po 20 letech vystopoval a požádal,
abych s ním vyrazil na poslední dobrodružství.
Najít ten kyrys.
Jo.
Vědět, že na deset let skončím v trollí kleci,
zdvořile odmítnu.
Ale je jak můj bratr. Mám pro něj slabost.
Já též.
I když mě dostával do průšvihů,
tak teď by se nám hodil.
Zdá se, že jen tak neprojdem.
Vypadá to tak.
- Tak co teda? - Nevím.
Sakra. Nesnáším dvě věci. Jedna je zabíjení.
Myslíš, že zbraň odhodí a odkráčí?
Jenom doufat nestačí
Já ho majznu kropáčem, pak se nacpem koláčem
Tobě opravdu hrabe.
Na.
Kamaráde, mohl bys odhodit tu zbraň a odejít?
Já to tušil.
Vy dva. Pojďte.
A ta druhá věc?
- Co nesnášíš? - Olivy.
Vážně?
Já je ráda.
Tři roky jsme pátrali.
Jen falešný stopy. Nakonec jsme došli sem, k tajný hrobce.
K čí hrobce?
K Wiggleheimově.
Legendární nelwynský dobrodruh, hádankář a šampion v šipkách.
Prý jsou tam artefakty ze všech jeho dobrodružství,
- včetně Kymerijského kyrysu. - Kymerijského kyrysu.
Tvůj táta byl blaženější,
než když jsme měli ty tři...
Jo.
Boormana bral jako syna, umřel by pro něj.
Takže když Boorman šlohnul Lux,
Mad truchlil.
Pojďte.
Co se tu stalo?
Požár.
Víš, kam nás vedeš?
Ani mně se to nezdá.
Neboj. Hrobka je zde.
Jaká hrobka?
Wiggleheimova.
Kdybych vás místo sem vzal
k těm trollím klecím, věřte, že bychom v nich skončili.
Teď to tak nevypadá,
ale tohle všechno dělám pro Kit a Willowa.
Jedinej způsob, jak je najít,
zachránit a dostat odtud živý,
je oblíknout mi Kymerijskej kyrys.
- Já to věděla. - Neuvěřitelný.
Co se stalo, když jste našli vstup?
Obklíčili nás trollové.
Bojoval jsem s nimi, aby mohl jít dál.
Ale je zajímal jen legendární Madmartigan,
takže jsem jim dal jeho jméno místo svýho,
aby ho nehledali a on mohl
spasit svět.
To bylo před deseti lety.
Nevím, co je za tím vstupem,
nevím ani, proč se odtamtud nevrátil. Ale hodlám to zjistit.
A já půjdu s tebou.
- Jak se dostaneme ven? - Proboha.
Brzy mi hrábne.
Ne.
Jo.
A nebude to prvně. Panikařím.
Dostávám záchvaty, když jsem jen kousíček...
Fakt jsem myslela, že mi to začíná jít.
Co?
Magie.
Jo.
Jenže čím víc se snažím,
tím víc mi to jakoby uniká.
A pak z toho vyšiluju.
- A... - Ne.
To není tebou.
- A čím? - Tímhle místem.
Jo.
Ne.
Zcela určitě
je to mnou.
Za to můžeš ty.
Nesmysl.
Omlouvám se ti.
Ale jdi ty.
Máš starost o Kit.
Mělo mi dojít, že lže. Nic jiného neumí.
Můžeme se obviňovat, kdo za co může,
nebo budeme hledat tajný vstup do hrobky.
Měl by být někde tady.
Vzadu byl ještě tunel. Zkusíme ten.
Za pokus to stojí.
Ne!
Prosím. Ne.
Já to zvládnu.
Všechny zachráním.
Všechno napravím.
A co?
Největší chybu svýho života.
- Kdyby jen... - Boormane.
Ty bečko sádla!
To byla doba.
Zrádce.
Kde je hůlka?
Tu se mi nešťastnou náhodou povedlo ztratit.
Cože?
Spadla jí, když mě zachraňovala.
- Jo, přesně. - Ticho.
A má hůl? I tu jsi ztratila?
Ne. Tu má Graydon.
A kde je Graydon?
Dohlíží na vězně, kteří vytírají něco rozlitýho.
- Lítáš ve velkém průšvihu, slečno. - Já vím.
- Vlasy! - Za háro ne!
- Už jsi mi chyběl. - Co je komu po tvym háru?
- Jo? - Jo.
Ty mně taky. Svým způsobem.
Dost už! Přestaň!
Ty proradnej parchante!
Ty bezpáteřní hade!
Chlapi, neklejte mi tu.
- Pardon, dámy. - Pardon.
Modlil jsem se, abys byl naživu,
abych tě mohl poslat do hrobu sám.
Tak jsem tady.
Otevírám krám, ty vyžle.
Tak pojď dál.
Vyžle? Copak jsem nenabral hromadu svalů?
No jo, jsi namakanej. Sluší ti to.
Díky.
Je to hlavně stravou, ale i prožitejma příkoříma.
- Nevím, co ti řekl. Ale lže. - Ukradl jsi Lux Arcana.
Zpět od něj!
Kvůli němu umřeli Blaylock a Mookie. To on nás zradil.
Zradil Madmartigana.
Ale jdi ty.
Lhář řekne cokoli.
Byl jsi to ty. Byl to on.
Myslíte, že jsem tu deset let, protože se mi tu líbí?
Byl jsi jeho panoš.
A nechal jsi ho umřít.
Já vím.
Zůstal bych s ním až do konce.
A měl jsem.
Odpusť.
Odpusť mi.
Někdo se sem blíží.
Trollové.
Tady mě chytili naposled.
Muselo jim dojít, že se sem vrátím.
Jsou mazaný. Sakra.
Jak se odtud dostaneme?
- Tou hrobkou. - Jo.
Strč dovnitř ruku.
- Já? Vážně? - Neboj se.
Strč dovnitř ruku a zatáhni za páku.
Myslíš?
Věř mi.
Výborně.
A drž.
A je to. Odpastili jsme záludnou past.
Žádný tajný vchod nevidím.
Poněvadž nevíš,
kam se koukat.
Velekebule. Bezva. A kde je poklad?
Po věky nepamatované zkouším ty, co chtějí vejít.
Co hledají bohatství a slávu.
A doufají, že mohou své příběhy změnit.
Avšak největší poklad je v srdci ukrytý. Je to láska, radost, vřelé pocity.
Jaká milá básnička.
Nechť všechny oči na mě hledí,
budu žádat odpovědi.
Tápat-li budete, všichni v mé hrobce zemřete.
Počkat. Neřekl právě, že tu umřem?
Jo, řekl.
Bezva.
Z otce na syna přecházím a každý z bratrů bude mým.
Mohu být požehnáním, či prokletím. Víc než sobě zním v ústech ostatním.
- Co to je? - Hádanka. V těch vynikám.
Fajn. Znáš odpověď?
Počkat.
Příjmení.
Cože?
- Jo? - Tak zní odpověď.
Šlo by „příjmení“?
Blahopřeji.
Jdem dál. Bezva!
Pokud znovu uspějete, uvnitř mé hrobky zlato naleznete.
To, po čem toužíte, je na dohled. Stačí jediné, správná odpověď.
Tak jo, jedem. Tým Allagash.
Tak jo, Wiggleheime, per to do nás.
Žebrák to nemá, boháč honosně žije, v rakvi si to nikdo neužije.
- Nevím. - Ne?
Žádáte snad čas delší, jste zaskočeni mými verši?
-Žádáte snad čas delší... - Drž pysk!
...jste zaskočeni mými verši?
Žádáte snad čas delší, jste zaskočeni mými verši?
Žebrák to nemá...
Žádáte snad čas delší, jste zaskočeni mými verši?
Co trochu úcty a nebušit do Wiggleheima?
Žádáte snad čas delší, jste zaskočeni mými verši?
Neznáš nějaký zaklínadlo
nebo kouzlo, co by to umělo obejít?
Nemám svou hůl ani Cherlindreinu hůlku.
No jo furt.
Žádáte snad čas delší, jste zaskočeni mými verši?
Říkám ti, že ten chlap ti lže.
Je to děsněj lhář.
Komu uvěříš?
Trestanýmu zločinci bez svědomí,
nebo nejslavnějšímu trubadúrovi na celým světě?
Poslouchej.
Kočičando rozpustilá, pojď si sednout na můj klín
Jemně prohrábnu ti vlásky...
Stačí. Zpíváš hrozně!
Co si to dovoluješ?
O dost jsem se zlepšil.
Vážně? Není to slyšet.
Už to mám!
Je to „nic“.
Odpověď zní „nic“.
Zalez. Ty pitomo!
Kde je?
Tady.
Kit.
Tati?
Slyšíš mě?
Nevzal si tam svůj meč.
Tam si nic vzít nemůžeš.
Nejde to.
Kit.
Jdu za ním.
Ne.
Ale já musím.
Teď mě dobře poslouchej.
- Vejdeš a nikdy se nevrátíš. - No a co?
- Já tě tam nepustím. - Chceš mi snad bránit?
To i já.
Kit, musíme vypadnout.
Zachránit Airka.
Kit, prosím. Musíš mi pomoct.
Stůj.
Tati.
- Kit, prosím. - Nech mě.
- Tati! - Kit.
Tati!
Kde je Allagash?
Je fuč.
Vzal mi Lux a utekl.
Musíme hned pryč.
Nazdárek.
Která z vás je Elora Danan?
- Já. - Já.
Tak jinak.
Ty dvě zajmout, ostatní zabít.
Čau, lidi.
Co chceš udělat, prcku?
Všechny nás zabít?
Neříkej mi prcku.
Neváhej, Willow.
Usmaž ty chlupatý potvory.
Zajmout!
Sarrisi!
Poznáváš tohle?
Nepoznávám.
Vyřídíme si účty.
Jen pojďte!
Pusťte ji!
Jo.
Myslel jsem, že jsi mazanější, Madmartigane.
V jednom se deset let pleteš!
Vážně? A v čem?
Já nejsem Madmartigan.
A co jsi teda zač?
- Roztomilej synek Chloe Allagash. - Cože?
A to ses mi začínala líbit.
Drž hubu!
- Chceš pomoct? - Jo.
Jaký máš den?
Ztratila jsem hůlku.
- Sakryš. - No jo.
Co to děláš?
Ten krám nefunguje.
Použil jsem Lux a nic.
Celoživotní lhaní, podvody a podrážení kamarádů způsobily,
že kyrysu možná nejsi hoden.
Nezbejvá než doufat, že tobě to s ním půjde líp.
Trollové se blíží.
- Kudy se dostaneme ven? - Tou brankou.
Jdem.
Tvůj táta mě mohl zabít, ale neudělal to.
Ne že by nechtěl.
- Co? Musíme okamžitě utéct. - Vyslechni mě!
Nezabil mě, protože si myslel,
že se v budoucnu potkám s tebou, s tvým bráchou nebo s tvou matkou...
Jak já po ní pálil.
Myslel si, že ti jednou řeknu, že...
Co mi řekneš?
Že šel bojovat s tím, co je tam dole.
Věřil, že jeden z vás ochrání to, co je nejdůležitější tam nahoře.
A to je co?
Elora Danan.
A teď zdrhej.
Pojďte.
Do mě.
To je ono.
Doufám, že stačila utýct.
Stačila.
Vážně?
Vím to.
Kde je Allagash?
Je po něm.
Asi vidím cestu ven.
Tak jo, bezva.
A jak se tam dostanem?
Kit, poběž.
Kit, musíme utéct. Doly se hroutí.
Tak to zastav.
Ale já nevím jak.
Mohly byste se vy dvě nechat?
Spustila jsi to ty.
Ale ne úmyslně.
Tolik moci, ale žádná sebekázeň.
- Jen jsem... - Holky!
- Chtěla jsem pomoct. - Ovšemže.
Jako vždycky. Jen pomáháš.
Najít Airka, zachránit Graydona, chceš nás všechny spasit.
Já ho slyšela.
Volal mě k sobě.
Mě!
A já ho mohla zachránit,
přivést ho zpět, a konečně se ho zeptat,
proč si pokaždý vybral tebe a ne mě!
Eloro! Prosím!
Teď už nemůžu.
- Prosím. - Haló?
Nebo co?
Co? Zabiješ mě?
Kit, Eloro, pojďte!
Kit, co tam děláte?
Všechno se kolem tebe hroutí.
- Je to tak. - Kit!
Všechno je to má vina.
Spílej mi, viň mě, ale prosím, dělej to někde jinde,
protože jestli tu zůstanem, tak obě...
Kit! Ne!
Kit!
Ne! Kit!
Kit!
Kit. Slyšíš mě?
Prosím, Willow.
Kit, vydrž.
Prosím, Willow.
Ne. Rozbij to!
Rozbij to, Willow!
Ne!
Ne.
Zkus to.
Cože?
To není možný.
Haló!
Slyší mě někdo?
Je tady někdo?
Je tam někdo?
Pomoc!
Je tam někdo?
Co jsi zač?
Jsi skutečná?
Snad ano.
A ty?
To kvůli tobě jsem zde?
Ten, kdo tě unesl, unesl i mě.
No...
A můžeš mě
pustit ven?
České titulky Vojtěch Kostiha