Řekněte mi někdo stručně, co jsem prošvihl?
V PŘEDCHOZÍCH KAPITOLÁCH JSTE VIDĚLI
- Co se jim stalo? - Posednutí.
Umře bezpočet dalších.
Ale pořád je můžeš zachránit.
Stačí být svolná.
Nezničitelný magický brnění?
Nechápu, jak jsem ti mohla skočit na něco tak tuctovýho.
Ten kyrys není zbraň.
- Je to štít. - Proti čemu?
Proti temnotě.
Zlobaba otvírá portál mezi dimenzemi.
Až k němu dorazí, Elora bude ztracená.
Graydon je raněný!
Musíme najít přístřeší!
V Nockmaaru.
Počkej, pomůžu ti.
Nemůžeme tam jít.
Což nechápete? Přesně to chce.
Graydon musí dovnitř, jinak umře.
Nebude jedinej.
Chcípnul tady pes.
Tenhle hrad byl pevností
nejbrutálnější tyranky své doby. Bavmordy.
Jo. Tý by Kit říkala babi.
To není vše.
Neposlouchá se to lehko, ale vyslyš mě.
Bavmordina krev a její duše přežily.
Ve mně, v tvém bratru i v tobě.
Odpusť, příteli.
Na co je asi používala?
Bavmorda to uměla rozjet.
Legendární pařby.
Tři, čtyři dny v kuse.
Těžkej bizár.
Jak vypadám?
Jako vermathrax na srazu vestálek.
- Cože? - Jen jsem...
Ne, byl to fakt dobrej fór.
Ale příště nech humor na mně.
Stane se mi to, co Ballantinovi a Merrickovi.
A vy mě musíte zastavit, než...
Co?
Co mi chtěl Ballantine udělat?
To, co Bavmorda, když jsi byla dítě.
Rituál Třinácté noci.
Vypudit tvou duši do říše nekonečného utrpení.
Jen společné úsilí Willowa a Raziel,
dvou nejmocnějších čarodějů všech dob, ji zastavily.
Nakonec použili Fibonacciho kletbu, je to tak, že?
Willow rozdrtil Bavmordu,
zachránil Eloru Danan, tebe
a spasil svět.
Fíha.
A pak?
Všichni jsme se zlili.
A to kouzlo, cos použil U Beránka?
Odpařit mu vnitřnosti?
Na pár chvilek by zažil nepopsatelnou bolest
a pak by promptně umřel.
No jo. Stačilo říct ne.
Ty za to můžeš.
Jak jsi na to přišla?
Zblbnuls mě, abych s tebou šla hledat ňákej blbej artefakt.
A on ani neexistuje.
A teď jsme lapený ve strašidelným hradu a Airk je bůhvíkde.
Aha, Airk, tvůj bratr.
A přitom tvýho snoubence Graydonce
sžírá tři sta let stará kletba.
Měj soucit.
- Neříkej sžírá. - Promiň.
Kolik mu zbývá?
Do posednutí?
Moc ne.
Stane se to někdy nad ránem. Ztratí nad sebou vládu.
Všichni víme, co je třeba.
Co posledního po tobě chtěl Ballantine?
Abych ho zabila.
Je to princ Galladoornu. Byla by válka.
Hastur to věděl.
Všichni jsme věděli, že neměl jezdit.
A jestli si mám vybrat mezi záchranou Airka
a čekáním, až se z Graydona stane monstrum...
To si přidejte do manželskýho slibu.
Kit má pravdu.
S podobnými věcmi už mám zkušenost a vím,
že nebudu dost silný, abych odolával.
Nechci vám ublížit.
Ale ublížím.
A jestli její Výsost má tak hrozně naspěch,
měla by to udělat sama.
Myslíš, že to nedám?
Já ne.
Zabít někoho, kdo nechce zabít tebe,
není jednoduchý.
Prosím.
Jsi ten největší žijící čaroděj.
Rozdrtil jsi Bavmordu!
Přece musí být způsob, jak mu pomoct.
Když byla mladá jako ty,
byla Bavmorda chytrá, zvídavá a nadějná.
Ale unesli ji členové tajné zapomenuté sekty
zvané Řád šarkana.
Zlobaba ji radikalizovala
pomocí scestných ideí a obdařila ji nepřirozenou mocí.
Jakou mocí?
Tak třeba
jednou proměnila vojáky galladoornské armády v selata.
S Raziel jsme je nakonec proměnili zpátky.
Byl to chaos. Všude selata.
Všechna?
Ta selata jste proměnili zpátky všechna?
Snad jo.
Jde o to, že v Řádu šarkana praktikovali zakázané čáry.
Existuje-li rituál, který dokáže takové zlo vypudit,
tak myslím, že vím, kde ho najít.
Malatrium.
Vázané v kůži satyra.
Fuj.
Zde. Očistec Namshubův.
Ten mám ze všech nejradši.
Rituál vypuzení, vyrvání.
Ale je komplikovaný a riskantní a já ještě nejsem v plné síle.
Já nenaklíčila ani semínka.
Ne. Dobře.
Co mám udělat?
Bude to tvůj úvod do alchymie.
Vyrobíme mast.
Velmi potentní.
Přesnou směs bylin, výtažků a tinktur,
která se aplikuje při pronášení zaklínadla
a odběru tekutin.
O jakých tekutinách je řeč?
Krev, moč, výměšky...
Nechám se překvapit.
Najdi ve zbrojnici dýku s rukojetí ze slonoviny a se selenovou čepelí.
Zlobaba o nás ví.
Vyšle sem Vichry, ať ten rituál dokončí.
Postavíme stráž.
Půjdu já.
Infekce z Graydona se nesmí dostat do nikoho z nás.
Jinak odtud živí nevyvázneme.
A jak se to vlastně přenáší? Chytnu to, když zakašle?
Nebo když se ho dotknu a pak si sáhnu na...
To je hmyzí hnis.
Nečichat, nesahat, nejíst.
Kdo by to jedl?
Počkat!
Je tu ještě důležitější věc.
Držte se dál od nejvyšší věže.
Protože tam bude portál do Zásvětí.
Tak jo. Nesahat na hnis, nelízt do věže.
Všichni chápou?
Musím říct, že na to vymítání se fakt těším.
Vím, že truchlíš.
Ale nemůžeš si vyčítat, co jsi musela udělat.
Vím, co pro tebe znamenal a jak těžký bylo ho...
Zabít?
Jo.
Kit, Boorman měl pravdu.
Něco takovýho pochopíš, až když to uděláš.
Snad nebudeš muset.
Z dětství si pamatuju jen, jak jsem vymetala stáje,
spravovala uzdy a sedla.
A byla jsem vděčná. Vděčná Sorshe, že mi dala domov.
Ale Ballantine mi poskytl něco, co jsem nikdy neměla.
Možnost nasměrovat svůj hněv tak, aby se ze mě stal někdo.
Daroval mi meč a já ho jím zabila.
Já vím.
Jdu na cimbuří držet stráž.
Půjdu s tebou.
Ty pomoz Willowovi a Eloře s hledáním přísad.
Promiň.
Nazdar, vrátka.
Copak asi ukrýváte?
Jo.
Boormane.
Pojď k nám.
Je tu něco, co by mohl dostat na bolest?
Ne.
Tak nic.
Našla jsem všechno, kromě výtažku z blínu.
Musíme mít všechny ingredience.
Špatná směs vyhodí hrad do povětří.
Potřebujem vačici.
Vačice rudokrké žerou jenom blín.
Uvaříme slezinu a výtažek je na světě.
To dáváš do těch svejch buchet?
Nejenom to.
Můžeš se po tý vačici podívat?
A kde bys radila? Mám kouknout do spižírny?
Zkusit to můžem.
- Počkej. Já nechci! - Jen klid.
- To je projev té... - Ne.
Jako kluk jsem měl nemoc.
Jakou?
Tak to přesně nevím.
Bylo to něco zlého.
Nemám o tom mluvit.
Je to hanba.
- Ale není. - Ale je.
Naopak to znamená, že jsi odolný.
Dáme tě do kupy.
Ale bude to trochu bolet.
Spíš dost.
Ne.
Jo.
„Jen běž, Kit.
Sežeň mi zdechlou vačici a taky vílí prach,
abych si jím mohla poprášit sedínku
a moje prdíky voněly po skořici.“
Čau.
Ahoj.
Co ty tady?
Nenašlas želé z úhoře nebo sádlo z nymfy?
Nemáš na cimbuří vyhlížet Vichry?
Jo. Vždyť jo.
Ale našel jsem jedny vrátka,
kde se hlídkuje jedna báseň.
Boormane, ty drancuješ hrad mojí mrtvý babičky?
Ne, vůbec.
Je mi to jedno.
Tak v tom případě jo.
Všichni se sem bojej.
Víš, jak vzácný
je najít opuštěnej hrad, co nikdo nevybral?
Asi ne.
Nejde mi otevřít pokladnice,
což mě štve...
Díky.
A co hledáš ty?
Uleželou vačici.
Když ji potřebuješ, tak není.
Jak jde vymítání?
Nemůže to vyjít.
Jestli ho nezabije ten rituál, udělám to já.
Co?
Nic.
Jen myslím, že Bavmorda by teď byla na svou vnučku fakt hrdá.
No pane.
Tohle mi dá pěkně sežrat.
Eloro.
Budeš muset zaklínat se mnou.
Tak jo.
Na konci je „K“.
Perfektní.
Hleď na mě, kluku.
- Co? Ne! Ty tu nejsi. - Ty jsi taková nula.
Jsi jen přelud.
Co jsem ti řekl?
Dej Galladoornu dědice s nárokem na Tir Asleen.
Splať mi konečně, oč jsi mě ochudil.
Já to nebyl!
Neboj.
Ty to zvládneš.
Chytím tě, kdybys spadl.
Proč mě tak mučíte?
- Co se to s ním děje? - Míchej dál!
K čertu, kde je Kit?
Vzdáváš se svého jména, svého rodu?
Ano.
Vydáš se plně světlu Věčného?
Zasvětíš svůj život snahám
vehnat tento svět do jeho náruče,
a tím ukončit všechno utrpení?
Ano.
Nyní proudí tvými žilami krev Šesti.
Budeš jeho zvěstovatelkou.
Velekněžkou šarkana, královnou Bavmordou.
Však já vám dám, vy vrátka.
Ty, mohlo by zkažený víno...
Co?
Snažím se otevřít pokladnici. A nejde to.
A já chci vědět, co v ní je.
Třeba něco extra, třeba jako
obří zlatá skulptura orla a koně v boji.
Vidíš něco?
Ne.
Kit má pravdu.
Někdo ho bude muset zabít.
Dost možná.
A zřejmě to bude jeden z nás dvou.
Jo.
Chtěla jsem být rytířka. Sloužit.
Zatím je to hrozný.
Když mi umřel parťák,
tak jsem dlouho utíkal sám před sebou,
než mi došlo, že ten jedinej, před kým neuteču, jsem já sám.
Jaks to zvládl?
Prostě se na něco upneš. Jdeš za tím. Nekoukáš zpět.
Řek bych, že Ballantine to měl stejně.
Tak jo, no...
Jednou za výpravu je dobrý se vybrečet.
Jestli chceš zvracet nebo omdlít,
tak buď tak hodná a jdi trochu stranou.
Amatérko.
Eloro, pospěš.
Dobrý.
To smrdí.
Zimolez to není, ale zápach značí, že je hotovo.
Možná to ani neucítí.
Dej mi napít, prcku.
Nebo umřeš.
Rozuměls? Vodu.
Eloro, vodu.
Pohni!
Je tam někdo?
Slyší mě někdo?
Jestli ano, prosím, mluvte.
Airku?
Airku! Slyšíme tě.
Hrdličko?
Jsi to ty?
Kde jsi?
Jsem v cele.
Je tu tma a horko.
- Jsem tu sám. Mám strach. - Jedeme pro tebe.
- To není Airk. Je to kostěj. - Prosím, pomoc.
- Chce narušit naše soustředění. - Ne.
Nedovol mu to.
- Prosím. - Tak tohle nedám.
Poslouchej mě. Musíme pokračovat.
Tohle bys dělat neměl, Dada.
Víš, jak to skončí, a ty to nezměníš.
Neuchráníš ji.
- Zmlkni! -Řekni jí pravdu.
- Celou pravdu, nebo to udělám já. - Zmlkni, říkám!
- Co to má být? - Soustřeď se!
Ty mi něco tajíš?
- To máš jedno! - Co se stalo s tvojí vesnicí?
Jestli mi nechceš pomáhat, tak běž!
No? Běž!
Teď se uvolni.
Krucifix!
Nemám vás rád!
Promiňte. Já to tak nemyslel.
Boormane...
Všechno napravíš.
Vzala ti Lux.
Boormane...
Ta zlodějka.
Co děláš tady?
Šla jsem na vzduch.
Vadí ti to? To snad můžu, ne?
Jo. Jistě.
Potkala jsem dvě
dřevorubkyně, když jsem utekla Ballantinovi.
Zrovna obědvaly, venku před srubem.
Kdybych tam nešla, ještě by žily.
Mělas pravdu.
Bylo hloupý si myslet,
že můžu někoho spasit.
Poslyš...
Když tě unesli z tábora, všichni jsme tě hledali.
Slyšíš to taky?
Co, Graydona, jak řve?
Něco se ti tu snažím říct, můžeš...
Ne.
Ten hlas.
Já ho znám.
Už jsem ho slyšela.
Počkej, půjdu s tebou.
Potřetí tě už ztratit nemůžu.
Willowa z toho picne.
Jade, uteč!
Uteč!
Mami?
Teď zemřeš!
Zemři!
Bez milosti!
Zemři!
Místo pro královnu Bavmordu.
Věštba je silnější než ty!
To dítě nade mnou nebude mít moc.
Připravte obřad.
Ne, té tvé zlovládě je konec!
Ona se vrátí a zničí tě!
- Ticho, ženská! - Moje dítě tě zničí!
Zabte ji.
Ne!
Matko?
Je tady.
Já to cítím.
Vidím ji!
Už vyrostla. Je silná a odolná.
Ona je světlem v hrůzných temnotách.
Ne!
Ty bláho. Já myslela, že jsi...
Kudy jsi přišla?
Dveřmi.
Cože?
To není možný, ty jsem zatarasila!
V tomhle hradě vážně straší.
Že jo?
Točitý schodiště mě chtělo pozřít.
V tý bouři by nám bylo líp.
Při vší úctě, Výsosti,
nekecáš.
Co?
- Kdo je tam? - Máme meče!
A samostříly a cepy napuštěný jedem.
To je nářez! Vzdávám se. A teď mě pusťte dál.
Jsi to fakt ty?
Nepoznáváte mý chlapácký pižmo a sametovej hlas?
Řekni něco, co by věděl jedině Boorman.
Vy dvě jste do sebe bouchlý až po uši.
- Nejsme. - Vůbec.
- Kde je? - Hele!
Tys jediná byla se mnou v katakombách.
- To znamená, že jen tobě došlo, že ho mám! - A co?
Lux Arcana.
Netušíš, čeho jsem schopnej, abych ho získal zpátky.
Mohl bys mi přestat ochmatávat princeznu?
Tak začnem znovu.
Co se stalo? Kde je Willow?
Pryč. A máme velký problém.
Ten rituál se zdařil. Skoro.
Jed ze mě vytáhnul,
ale dostal se do něj a je z něj kostěj a já...
Chápeš.
Pomohla bys mi to zavázat? Díky.
Jsi v pořádku.
Jo.
Ale Willow není. Pojď, musíme ho najít.
Dík, žes mi zachránila život.
- Willow! - Willow!
Willow!
Kde může být?
Počkej, tohle...
Však to vymyslíme.
Musíme přemýšlet jako on.
Ne jako Willow. Ale kostěj. Kam by šel?
Do nejvyšší věže!
Rituál Třinácté noci. Portál mezi dvěma světy. Jo!
- Jdu já. Ty se skryj tady. - Ne.
Willow mi zachránil život. Musím mu to oplatit.
Jak víš, kudy jít?
Narodila jsem se tady.
Tak jo, je možný, že jsem to trochu přepísk.
Takže omluvička.
Ale když mi vrátíš ten Lux, dám ti pokoj.
Říkals, žes nic nenašel.
Jo, to jsem trošku lhal.
Což je jedno, protože vy dvě lhářky
jste jediný, s kým jsem měl pletky od chvíle, co jsem ho měl.
- Kdys měla pletky s Boormanem? - A kdy ty?
To ten Nockmaar. Snaží se nás zmást a navzájem rozeštvat.
Co je Lux?
A co pro tebe znamená, že bys nás pro něj i zradil?
Hele. Ta věž.
Co zkoušíš?
Máš nás za nány?
Fakt si myslíš, že ti na něco takovýho skočíme?
Ne, má pravdu.
Někdo tam chodí.
- Další přelud? - Možná.
Elora?
Není tady.
Ne.
Já to nechápu. Kde by mohl být?
Těžko říct. Ale možná to nevadí.
Jak to myslíš, nevadí?
Musíme ho najít, než bude pozdě.
Nechápeš to?
Je to jedno.
Willow už ti nepomůže.
Sakra!
Ten rituál dokončíme.
Dneska.
Já vím, že jsi uvnitř, Grayi.
A taky vím, že mě slyšíš.
Nikdy jsem nebyl silnější.
Vypadals líp.
Tohle se ti líbí, ne?
Sebevědomí, síla? Můžu to mít.
Jistě. Ale nic takovýho nechci.
Airk takový je.
Ale proto ho nemiluju.
Co jsem říkal, že je to nejdůležitější, než jsme sem vlezli?
Držet se dál od nejvyšší věže.
Jsi ta nejhorší učednice ze všech!
Willow!
Jak malá a bezbranná.
A přesto jsi přežila a Bavmorda, nemocnější čarodějka, padla.
Chtěla bys vědět proč?
-Černý oheň v nitru doutná. -Černý oheň v nitru doutná.
- Druhý obřad začíná. - Druhý obřad začíná.
Já vím proč.
Willow ji rozdrtil pomocí
Fiberatchiho drcení či čeho.
A teď tím rozdrtí prdel tobě.
Fakticky?
Řekneš jí to ty, nebo já?
Neposlouchej ho, Eloro!
Jsi jen hloupá stařena!
Svými kouzly ji já pošlu tam, kde...
Ty nejsi čaroděj.
Pošlu ji do říše, kde zlo nic nezmůže.
Nesmysl! Takové místo není!
Ty!
Willow Bavmordu neporazil.
Zradila ji vlastní nemotornost.
Pověz mi,
jak porazíš nás?
Jako posledně.
S pomocí přátel.
Willow, chytej!
Padej z Graydona!
Zmiz!
Musíme.
Je čas.
Počkej!
Volá svoji mámu.
Jí už nepomůžeš.
Ale Graydonovi ano.
Ještě ho můžeš zachránit.
Ne. Já nechtěla. Neumím...
Ty bobrůvky ti vyrostly!
To kouzlo se semínky.
Fungovalo.
Viděla jsem je v lese.
A byly
nádherné.
Takže koukej sebrat hezky síly
a udělej, co je třeba, abys Graydona zachránila.
Jinak toho budeš litovat
do konce života.
- Nevím jak. - Ale víš.
Jen se neřiď receptem.
Sakra, Eloro! Opovaž se!
Pusť mě!
Nejsem jako ty.
Ani nenatáhnu samostříl, co mi dal.
Ale jsi mnohem chytřejší.
Krále nedělá králem to, jak umí bojovat.
Ale moudrost.
Polez, Graydone.
Chytím tě, kdybys spadl.
Já věděl, že ti můžu věřit.
Jako bych strčil hlavu do ohně!
To je normální. Tím se netrap.
Ten hrad mi bude chybět.
Říkejte si, co chcete, ale to místo má duši.
Co je krev Šesti?
Na počátku, v Hájku,
zradilo šestero víl Matky, aby mohly sloužit temným silám.
Jejich rod se časem dál větvil. Silná magie, ale zkažená.
Krev Šesti.
Takže Bavmorda byla krve Šesti.
Jsem jí i já.
A Airk taky.
Musíme dorazit do Zapomenutého města, než ho zkazí.
To je na druhé straně světa.
Je to vůbec možné?
Zachránila Graydona.
Všechno je možné.
Konečně děláme pokrok.
Ty se tou čarodějkou staneš.
Chyťte tu dívku.
Ostatní zabít.
Je tu někdo?
Haló?
Je tu někdo?
Je tu někde někdo?
České titulky Vojtěch Kostiha