Sorsha!
Vijeliile.
Vin.
Willow.
DIN EPISODUL ANTERIOR
Mâine, prințul Graydon se însoară cu fiica mea, Kit,
Tir Asleen și Galladoorn se unesc,
până în ziua în care adevărata împărăteasă, Elora Danan, se va întoarce.
Airk? Unde ești?
L-au luat.
După el veniseră.
Mă duc spre apus, în căutarea lui Airk.
E nevoie de un vrăjitor.
Și am o bănuială că te așteaptă.
Tu ești Willow?
Fratele tău e în viață.
E prizonierul Babei Veștejite,
care sălășluiește în Cetatea Străveche, dincolo de Marea Fărâmată.
Acolo se sfârșesc hărțile.
Și acolo trebuie să mergem. În necunoscut.
Mă bucur să te văd, Elora!
Capitolul II - Mare Aldwin
Ce faci?
Cât mă bucur să te văd!
Am avut un vis și, cumva, am știut.
Asta o să se întâmple dacă nu schimbăm lucrurile.
De asta m-am întors.
- Fiindcă a venit vremea. - Pentru ce?
Adevăratul dușman n-a pierit,
iar singura care-i stă în cale e Elora.
E timpul să înceapă pregătirea.
Dar e doar o copilă.
O copilă cu o putere uriașă.
Ai văzut și tu.
Dar, dacă nu e încurajată, o să se stingă,
ca orice alt lucru care nu e întreținut,
până când o să fie un om de rând, incapabil de magie.
Foarte bine! N-a făcut destule până acum?
Nu merită o viață fără povara unei asemenea răspunderi?
Sunt și alte moduri prin care să ne apărăm.
Nicio barieră n-o să oprească dușmanul la nesfârșit.
Știu.
De asta l-am trimis pe Madmartigan în căutare.
Am aflat din vechile pergamente unde e Platoșa Kymeriană.
A plecat acum nouă luni, cu un paj.
Dar n-am primit nicio veste.
Mă tem că l-am trimis la moarte.
Moartea nu l-ar împiedica pe Mads să se întoarcă la tine,
doar l-ar întârzia un pic.
Dar, Sorsha, nicio armă nu poate s-o învingă pe Babă.
Doar Elora poate face asta.
Raziel a murit.
Și Cherlindrea.
N-a mai rămas nimeni care să...
O instruiesc eu.
Sunt Mare Aldwin acum.
Am devenit un mare vrăjitor, așa cum a prevestit Raziel.
Dragul meu prieten!
Ești cel mai curajos om din câți am cunoscut și ai cel mai curat suflet.
Dar nu ești un mare vrăjitor.
Și nici n-o să fii vreodată.
Willow!
Haide, Silas, eu sunt.
Dar cum e posibil? E Elora Danan?
- Stai puțin! - De unde știi?
N-ai mai văzut-o de când era micuță.
Dacă nu cumva...
Ar putea fi ea. Are semnul.
Deci tu ești Elora Danan?
Ziceam că ești Elora Danan...
Să nu ne lăsăm duși de val! Încă nu știm nimic sigur.
E periculos aici.
Urmați-mă!
Aici locuim.
Da, și mie îmi pare bine de cunoștință.
Nu, de fapt...
Tată?
E în regulă, e Elora Danan.
Chiar e Elora Danan!
Ești Elora Danan.
- Fiica mea, Mims. - Îmi pare bine.
- Potolește-te! Nu. - Nu pot să cred că ești...
Nu pot... Stai!
Nu-ți amintești de mine, nu?
Eu te-am găsit.
Eu și fratele meu, Ranon.
A fost cel mai bun lucru din câte am făcut.
Erai cel mai frumos bebeluș gigantic.
Și încă mai ești.
Frumoasă.
Nu bebeluș.
Tu ești frumoasă.
Mulțumesc.
- Vrei să iei loc? - Da, sigur.
- Stai jos! Fă-te comodă! - Bine. Mulțumesc.
Faceți loc! Potoliți-vă!
Poți să visezi?
- Dacă pot să visez? - Da.
Te simți bine?
Pari un pic nebună.
Airk e undeva, dincolo de Marea Fărâmată.
Nu știm ce-i fac sau cât timp mai are.
N-am chef să învăț despre cultura nelwynă în clipa asta.
Atenție!
Haideți, așezați-vă!
Marele Aldwin se va adresa satului.
Spatele meu!
Nu sunt atât de greu.
Mulțumesc mult. Mulțumesc.
Oameni buni și curajoși, noi, nelwynii, am avut destule necazuri.
Am suferit, ne-am sacrificat, am jelit, am trudit și am răbdat.
Și asta doar în weekenduri.
Îmi place să-i relaxez un pic la început.
- Da. - În fine, în seara asta ne veselim!
Căci am găsit ce credeam că s-a pierdut.
Elora Danan s-a întors acasă!
Ura!
Unii dintre voi, dacă nu cei mai mulți,
probabil că vă întrebați ce înseamnă asta
și așteptați răspunsuri de la mine, Marele Aldwin, iar eu vi le ofer acum.
Apropie-te!
- Ești gata? - Nu știu ce o să faci, dar...
O să consult oasele.
Da.
Interesant!
E un echilibru în toate lucrurile.
Lumină și umbră.
Bine și rău.
Dulce și picant.
Când echilibrul e tulburat, universul îl corectează.
Influența Babei crește, obligându-ne să ne ascundem.
Tocmai când eram pe cale să ne pierdem speranța,
Copilul Profeției se întoarce să-și îndeplinească destinul,
unind lumea împotriva dușmanului, în marele război ce o să vină.
Când?
Ucenica mea, Karthy,
care speram să mă susțină necondiționat,
vrea să știe când.
În curând.
După ce Elora își încheie pregătirea.
Cine mai e hămesit?
Cam cât crezi că o să dureze?
Nu cred că foarte mult.
Vreo două săptămâni, poate mai puțin, în funcție de câte știe deja.
Sau, de fapt, de cât de natural se scurge magia din ea.
Bănuiesc că destul de natural, având în vedere că e Aleasa.
Fă testul cu degetul!
Ar trebui să-l treacă.
Testul cu degetul!
Bine, bine...
În care deget e puterea care controlează lumea?
Al tău.
- Ce? - Al tău.
E în regulă, oricum nu înseamnă nimic.
Și eu am greșit prima oară, mai știți?
Și uitați-vă la mine acum! Sunt, știți voi... Sunt eu.
Învățătoareo!
Copila a ieșit la iveală.
Când?
Nu știu sigur.
Am văzut-o în dimineața de după ce Airk...
Era foarte supărată.
Dacă a trecut de Barieră, s-ar putea să fie prea târziu.
Sigur ești în stare să călărești?
Rana de la umăr era...
E doar o zgârietură.
Nu ți-aș cere să te duci, dar țin la fata asta.
E capricioasă și un pic nesăbuită.
Mă tem să nu se fi rătăcit.
O bucătăreasă capricioasă?
Trebuie s-o aduci acasă.
Dacă e pe acolo, o s-o găsim.
I-ați spus?
- Cine e cu adevărat? - Nu.
I-am dat un ordin.
E suficient.
S-a îndepărtat de sanctuarul ei.
Tot poate să mă distrugă.
Elora Danan nu trebuie să ajungă la cetate!
Discipolul meu o vânează chiar în clipa asta.
Ai folosit magie când ai gătit?
Nu poți folosi magie ca să gătești.
Am încercat o dată, am stat la budă o săptămână.
Spre apus, deci.
Dealurile Gnostice, Pustiurile Nockmaar.
Nimeni nu străbate Nockmaar.
- Ocolești pe la miazănoapte. - Sau miazăzi.
- Depinde unde te duci. - Corect.
Dacă vrei să treci prin Manheim
- ... sau Camryn, o iei pe la miazăzi. - Da.
Dar treci prin Pădurea Sălbatică,
peste Alcalini și Șira Dragonului,
înainte să ajungi la țărmul de răsărit al Mării Fărâmate.
Cine știe ce mai urmează apoi!
O să fie o călătorie lungă și dificilă.
Una pe care ai mai făcut-o, desigur.
Păi, nu.
- Când plecăm? - Ce mai așteptăm?
Tu nu pleci nicăieri.
Rămâi aici și studiezi Arta.
- Pe naiba! - Nu înțelegi care e miza.
Ești Elora Danan, Ultima Descendentă...
Da, dar tot nu știu ce înseamnă asta.
Acum două zile am plecat pentru prima oară din Tir Asleen.
Am traversat Bariera, am fugit de Tâlharii Oaselor,
acum am un pocnet ciudat în maxilar.
Am făcut toate astea și aș lua-o de la capăt pentru Airk,
nu ca să studiez vrăjitoria.
Iartă-mă!
Păreți oameni foarte de treabă
și vă suntem recunoscători că ne-ați spus unde e, dar eu mă duc cu ei.
Era un bebeluș foarte liniștit.
Îmi amintesc.
Mă urmărea cu privirea aia atentă și blândă,
părea să înțeleagă... tot.
Ce s-a întâmplat cu acea Elora?
S-a îndrăgostit.
Aș fi crezut că tu, mai mult decât oricine,
poți să înțelegi de ce n-o s-o convingi să renunțe.
Dar trebuie s-o fac.
E prea periculos.
N-ar fi trebuit să vină aici.
Dar a venit.
Și acum are nevoie de ajutorul tău.
De ce nu mi-ai spus, tată?
Tată?
Dacă pățește ceva,
lumea o să se facă scrum.
De asta trebuie să mergi cu ea.
Ca s-o protejezi cum ai mai făcut-o.
Nu pot să... Sunt Marele Aldwin.
Le-am promis ceva oamenilor.
Și așa îți respecți cuvântul dat.
Nu ascunzându-te de ce știi că vine,
ci înfruntând pericolul.
Iar când ea o să fie pregătită,
o să-i dai asta.
A dispărut! Elora a...
N-o găsim nicăieri!
- Unde te duci? - Spre apus.
- Către Marea Fărâmată. - Singură?
Ești binevenită să mă însoțești,
dar n-am de gând să aștept ca brutăreasa să învețe să aleagă degetul bun.
O cheamă Elora Danan.
- Îi datorăm loialitate. - Zice Willow.
- Are semnul. - Poate că el i l-a făcut.
Înainte nu-l avea.
Chiar dacă a fost Raziel, de unde știm că n-a însemnat mai mulți bebeluși?
Da, poate că ai și tu un semn.
Poate că tu ești Elora Danan.
Sau poate că eu sunt.
Mereu am simțit că e ceva special în mine.
Nici tu n-o crezi?
Nu e vorba că n-o cred, ci că nu-mi pasă.
Ai o idee mai bună pentru salvarea prințului?
Sunt plin de idei mai bune.
Dar mai întâi zic să o ștergem,
înainte ca Aleasa să afle și să se ia după noi.
Nu faceți asta!
- De ce pândești așa? - Ea e Elora Danan. Sunt sigur.
Cum? Ai o dovadă cât de măruntă
care să arate că e în stare de ceva, magic sau nu?
Idioților! Imbecililor! Unde e?
- Elora? - Credeam că e cu tine.
De asta nu are voie nimeni la suprafață niciodată!
Calmează-te! Probabil că se zbânțuie pe o pajiște, prin apropiere.
Da, uitasem cât de amuzantă ești.
Ești și foarte nepăsătoare când e vorba de soarta lumii, prințesă.
Gândește-te la ce am să-ți spun!
Toți cei la care ții o să ajungă să o slujească pe Babă,
iar singura lor șansă de a scăpa
rătăcește acum prin pădure!
Să ne împrăștiem pe perechi!
Tu unde te duci?
Să o caut.
Tu fă ce vrei!
Ca întotdeauna.
Elora!
- Elora! - Elora!
Elora!
Tată!
N-am fost niciodată despărțiți.
Deja mi-e dor de tine.
Am găsit ceva în râu.
Tată, e un bebeluș.
Putem să-l păstrăm?
Willow Ufgood, siguranța copilului e în mâinile tale.
Te temi.
Normal că mă tem.
Nici măcar n-am trecut testul cu degetul.
Dacă nu sunt capabilă de magie?
Dacă nu-l pot salva?
Trebuie doar să crezi.
Asta înseamnă testul cu degetul.
Să ai încredere în puterea din tine.
Te rog, vino cu noi!
Avem nevoie de tine ca să-l găsim pe Airk.
Eu am nevoie de tine.
Dacă vin, dacă te duc la Cetatea Străveche,
- ... asculți de mine. - Bine.
Fac orice-mi ceri.
Și trebuie să înveți. O să ai mult de muncă.
Sunt harnică, toată lumea spune asta.
Să te supui deciziilor mele,
- ... chiar dacă nu-ți convin. - Bine.
Deja o fac.
Eu nu pot s-o înving pe Babă fără tine, tu nu-l poți salva pe Airk fără mine.
Deci suntem parteneri.
Nu, eu sunt învățătorul, tu ești eleva mea.
Merge și așa.
Sunt încântată...
Să învăț magie și altele.
E timpul.
Da.
Ai destule haine pe tine? Știi că noaptea ți se face frig.
Mă descurc eu. O să mă întorc cât ai clipi.
Te iubesc, tată!
Ai fost și o să fii mereu eroul meu.
Dacă știam că ajunge să plec într-o aventură periculoasă ca să spui asta,
aș fi făcut-o demult.
Sunt mândră de tine.
Să mergem!
Au trecut pe aici.
Acum două zile.
Să ne grăbim, să-i prindem din urmă!
Și noi, și caii avem nevoie de odihnă.
Nu ne odihnim până nu găsim fata.
Ce te-a apucat, comandante?
Chiar vrei să știi?
E un sentiment minunat.
Care?
Să ai un țel.
Am mers mult.
N-am chef de pălăvrăgeală.
Păcat!
Vreau să știi că sunt de partea ta,
nu a lor.
Pe tine te căutam,
dar, din întâmplare, aveam același drum,
așa că i-am păcălit că sunt de partea lor.
- Adevărul e că sunt... - Da, am înțeles.
În ciuda a ce se spune despre mine, nu sunt hoț de meserie.
Sunt recuperator de relicve rare.
- Jefuitor de morminte. - Căutător de comori.
Și fac asta pentru că, atunci când eram de vârsta ta,
cineva mi-a spus legenda Platoșei Kymeriene.
- „Platoșa Kymeriană”? - Da. Platoșa.
- O armură legendară... - Știu ce e.
Mi-a schimbat viața.
Ți-ai irosit-o căutând o armură magică
despre care ai auzit într-un basm?
N-am mai auzit ceva atât de trist.
Nu. Tatălui tău nu i s-a părut trist.
Nu, a străbătut lumea cinci ani în căutarea ei.
Știu, pentru că eram cu el. Îi eram paj.
Adică știi ce s-a întâmplat cu el?
Da.
A găsit-o.
- Mă bucur că o să facem magie. - O să discutăm despre magie.
- Am nevoie de ceva? - Nu.
- Nu? Bine. - Ascultă doar!
Bine.
Magia e sângele univ...
Înainte să începem, trebuie să știi
că legănatul căruței îmi face greață.
- N-avem ce face în privința asta. - Nu.
- Asta e situația. - Bine.
Magia e sângele universului.
Uită tot ce știi sau crezi că știi...
Nu știu nimic, așa că putem sări peste asta.
Nu-i nimic.
- N-ai nevoie decât de intuiție. - Bine.
Ai simțit vreodată
că se întâmplă ceva dincolo de ce poți să vezi și să atingi?
Ai visat vreodată ceva, apoi a devenit realitate?
Ai comunicat cu animalele?
Tu comunici cu animalele?
Nu. Tu?
Nu!
Voiam să te pregătesc când erai mică.
Dar Sorsha nu mi-a dat voie.
De ce?
Considera că e mai bine să crești
crezând că ești un om de rând.
Dar nu ești.
Ai o calitate deosebită care a fost înăbușită prea mult timp.
Treaba noastră e s-o eliberăm.
- Doamne! - Haide...
- Scuze! - Ar trebui să mergi un pic pe jos.
Există o energie care străbate toate vietățile.
Sângele universului.
Da.
Acea energie nu poate fi creată sau distrusă, doar transformată.
Ce numim noi magie
e arta schimbării acelei energii dintr-o formă în alta.
Întinde mâna!
Semințe de poama-pădurii.
Plantează-le!
Oriunde. Aici.
Repetă după mine!
A fost binișor.
Să mai încercăm o dată!
Repetă cuvintele exact cum le rostesc eu!
Ce faci cu mâinile?
- Să nu le folosesc? - Nu.
Nu te ajută în vrăjitorie.
- Ce faci cu fața? - Ce faci și tu.
Eu nu fac așa ceva.
- Ba făceai... - Repetă exact ce spun eu!
- Lasă-mă să spun eu primul! - Too-at-ha.
Nu... Tuatha.
- Tw'atha. - Nu. Mai lent.
Te porți ciudat. Fii tu însăți, poartă-te omenește!
E o vrajă ușoară, pe lângă ce te așteaptă.
Uită-te la astea!
Nu e o idee bună să-mi arăți așa ceva.
Nu, „Hoatha”. Seamănă cu „hoața”.
Parcă spune tot mai greșit.
E foarte bine. Serios.
Pari să ai îndoieli.
Uită-te la mine! Mă crezi?
E foarte bine.
Continuă să repeți cuvintele în grupuri de câte trei,
- ... până îți iese. - Cum o să știu că mi-a ieșit?
Un vlăstar cam atât de mare o să iasă din pământ,
iar după câteva săptămâni de antrenament, mâncăm dulceață de poama-pădurii.
„Câteva săptămâni”?
Bine...
Când o să învețe să tragă cu fulgere din degete?
Trebuie să învețe cei patru stâlpi ai vrăjitoriei,
farmece, poțiuni, concentrare și prorocire,
înainte să treacă la magia de luptă.
De ce nu începem cu magia de luptă?
Pare distractivă.
Nu e nimic distractiv la ea.
Pot să folosesc asta?
Nu! Dă-mi-o înapoi!
Ce?
E bagheta Cherlindreei.
E un conductor magic puternic și nu ești pregătită pentru ea.
Bine, dar mie-mi place dulceața.
Pe pâine prăjită, cu un pic de unt topit.
E delicioasă! Abia aștept!
Ține-te de treabă, Elora! Da? Pentru că sunt încântat.
Ignoră-l!
Chiar cred că ai puterea în adâncul ființei tale.
Foarte adânc.
Îți amintești de mine?
Ultima dată când ne-am văzut, aveai părul roșcat.
Pru mă spală cu suc de lămâie și sânge de cărăbuș ca să-i schimbe culoarea.
- Scârbos! - De ce ești atât de mic?
Provin dintr-o vale frumoasă, cu un râu șerpuitor.
Acolo, toți suntem mici.
Casele, paturile, chiar și caii sunt mici.
Nu prea vezi oameni înalți acolo.
Dacă ești mare sau mic e o problemă de perspectivă.
Am copii, Mims și Ranon, ei sunt și mai mici decât mine.
Cred că ți-ar plăcea.
Ei sigur te-ar iubi.
Stai!
Întoarce-te! Doar...
N-am vrut să te supăr.
Ce se petrece?
Drăcie!
Ce i-ai spus?
- Nimic! Doar... - Ce credeai?
Că puteai să fugi
și că n-o să trimit toți cavalerii din regat după tine?
Nu vă apropiați! Vă avertizez! Altfel...
Ce o să faci?
O să faci trucul cu dispariția porcului?
E și a mea, nu doar a ta.
Dacă tu crezi că o să mai calc pe aici, după jignirea asta...
De acum, o să-i protejez doar pe ai mei.
Nu-mi pasă ce se întâmplă cu tine sau cu ea!
Am luat decizii greșite.
Când?
De-a lungul timpului.
Culcă-te, Willow!
Avem gânduri pașnice.
Căutăm o fată care o însoțește pe prințesă.
Regina Sorsha ne-a trimis s-o aducem acasă.
Nu!
Ai văzut-o?
Willow.
E cu ele?
Numele meu e Ballantine.
Sunt comandantul regimentului Pacalcade.
Vrem să le ajutăm.
Și putem s-o facem, dacă ne spui unde le duce.
Înapoi la Tir Asleen.
A spus că e prea periculos.
- N-ar supraviețui. - De la Tir Asleen venim.
Nu i-am văzut pe Cărarea Pelerinilor.
Au luat-o prin trecătoarea Sarazinului.
Dacă plecați acum, îi ajungeți din urmă.
Nu ne-ai minți, nu, piticanie?
Nu, domnule.
Hei!
Urme de căruță. N-au nici o zi vechime.
Se îndreaptă spre apus.
Încălecați!
Bine.
- Încă o dată! - Nu.
Am repetat întruna. Ghici ce!
Nu s-a întâmplat nimic.
Elora...
Nu mă cheamă Elora.
Și nici Porumbița.
Așa îmi spune Airk.
Mă cheamă... Brünhilde.
- Serios? - Da.
Nu-i de mirare că toți râdeau de mine,
iar când nu râdeau de mine,
lucram în bucătărie și învățam să gătesc.
Asta sunt.
- Asta e tot ce sunt. - Nu.
Poți s-o faci!
Doar că nu simți cuvintele.
Hai! Să încercăm împreună!
Dacă mai spui o dată „Tuatha”, îmi pierd mințile.
Înțeleg, ești frustrată. Și eu sunt.
Dar farmecele cu semințe nici nu se compară
cu ce te așteaptă în Cetatea Străveche.
Halal vrăjitor...
Ai crede că poți să învingi o baborniță plăpândă.
„O baborniță plăpândă”?
Dacă Baba a fost cândva om, s-a transformat în altceva demult.
O monstruozitate putrezită.
Dacă vrei să-l mai vezi pe Airk vreodată sau să-l salvezi, concentrează-te!
Ăsta e adevărul.
Nu începe!
- N-am spus nimic. - Nici nu e nevoie.
Știu foarte bine ce gândești.
Serios?
Ce? Că nu merge și că e o pierdere de timp?
- Nu i-ai dat... - Timp pe care Airk nu-l are.
Sunt supusa reginei.
Mi-a poruncit să-l urmez pe Willow și asta o să fac.
- Chiar dacă se înșală? - Nu știi asta.
Știu doar ce văd.
Și până acum n-am văzut magie.
Și de asta noi trei trebuie să fim uniți.
Noi dăm unitatea grupului.
Vreau să știți că puteți să-mi spuneți orice,
toate secretele, toate chestiile jenante,
cum făceați în pat în copilărie,
cum vă jucați de-a vraciul cu vecina,
dar nu v-a ieșit.
Ce naiba e asta?
Un câine.
I-l dau lui Libby când mă întorc acasă.
Face colecție.
De diverse animale?
Nu, doar de câini.
Să-ți sugerez un nume?
Poți să-i spui Boorman.
E un nume bun pentru un câine.
Bună!
N-am chef de discuții.
Nu-i nimic. Nici eu.
Dar n-ar trebui să fii singură aici.
N-ar trebui să stăm niciunul singur. Willow a spus că e periculos.
- N-o să pățesc nimic. - Bine.
Voiam să-ți spun despre carte... Mă pricep la chestiile de genul ăsta.
Limbi străine, mistere...
Dacă ai vreodată nevoie de ajutor,
poți să apelezi oricând la mine.
Bine, o să...
Când Willow a spus că sunt Elora Danan,
o parte din mine s-a gândit:
„Da! Asta e!”
Era răspunsul la o întrebare pe care mi-o pusesem toată viața.
„Cine sunt?”
Dar o altă parte din mine,
un glas mărunt din mintea mea, nu l-a crezut.
Adevărul e că nu sunt deosebită.
Sunt...
banală.
Ți se pare amuzant?
Ce? Nu. N-am...
Da, într-un fel.
De ce crezi că e Kit atât de rea cu tine? E invidioasă.
De ce crezi că te apără Jade? E devotată.
Boorman nu pleacă, fiindcă vrea să vadă ce poți face.
Da, e destul de amuzant
că pari să fii singurul om
care nu-și dă seama cât de extraordinară ești.
Da.
În fine, te...
Te las să-ți vezi de treabă.
Ar trebui să ne întoarcem.
Nu pot să cred că eu spun asta,
după ce am ascultat-o toată ziua,
dar trebuie să ai răbdare.
Nu înțelegi. E prea târziu.
Puterea din ea trebuia îngrijită,
altfel, se risipea complet.
A fost Elora Danan cândva.
Dar nu mai e.
Dar viziunea ta...
Ai văzut-o luptând cu Baba.
Nu.
În viziune, mă trezesc pe un câmp de luptă.
Cu trupul frânt.
Mă târăsc printre resturi.
Nelwyni, daikini, tot felul de...
Până când o găsesc.
Orice aș face,
oricât aș încerca să-i schimb soarta,
până la urmă,
ca lumea să supraviețuiască,
Elora Danan trebuie să moară.
Scuze, puterea obișnuinței.
Pot să te ajut cu ceva?
Vreau să-mi spui ce s-a întâmplat cu tata
și tot ce e de știut despre Platoșa Kymeriană.
Te rog!
BAZAT PE PERSONAJE CREATE DE GEORGE LUCAS
Subtitrarea: Robert Ciubotaru