Sorsha.
A Négyek.
Közelednek.
Willow.
A WILLOW ELŐZŐ RÉSZÉBŐL
Holnap Graydon herceg nőül veszi leányomat, Kitet,
és végre egyesül Tir Asleen és Galladoorn,
ama napig, míg igaz császárnőnk, Elora Danan vissza nem tér.
Airk? Merre vagy?
Elvitték.
Érte jöttek ide.
Nyugatra kellene mennem. Airk után.
Kell mellétek egy varázsló.
És az a gyanúm, hogy már vár rátok.
Te vagy Willow?
A fivéred él.
Most a Sorvadt Banya fogja,
aki az Időtlen Városban honol, amely túl, a Törött Tengeren terül el.
Ott érnek véget a térképek.
Pedig oda kell eljutnunk. Az ismeretlenbe.
Örülök, hogy látlak, Elora.
II. fejezet A Nagy Aldwin
Hogy vagy?
De örülök, hogy látlak!
Volt egy álmom, és valahogy tudtam.
Meg fog történni, ha nem változtatunk.
Ezért jöttem vissza.
- Eljött az idő. - Mihez?
A főellenségünk még nem tűnt el,
és az egyetlen, ami az útjában áll, az Elora.
El kell kezdeni a tanítását.
Hiszen még kisgyerek.
De irdatlan ereje van.
Te is láttad.
Csak ha nem ápoljuk, megfakul,
mint minden, amit nem táplálnak megfelelően,
és többé nem lesz képes több varázslatra, mint akárki más.
Jó. Nem tett máris éppen eleget?
Nem érdemelte ki, hogy szabadulhasson a felelősség terhétől?
Máshogy is megvédhetjük magunkat.
Nincs olyan akadály, ami örökké távol tartja az ellenséget.
Tudom.
Ezért küldtem el Madmartigant kutatni.
A régi tekercsek közt egy nyomra leltem, amely a Kimériai Mellvért hollétére utal.
Kilenc holddal ezelőtt indult el, kísérettel.
De azóta semmi hírük.
Félek, hogy a vesztébe küldtem.
Őt a halál sem tarthatja vissza tőled,
legfeljebb késlelteti.
De Sorsha, nincs olyan fegyver, amely legyőzi a Banyát.
Csak Elora képes erre.
Raziel elment.
Cherlindrea is.
Nem maradt senki, aki...
Én taníthatom.
Már Nagy Aldwin vagyok.
Az lettem, aminek Raziel megjósolt: nagy varázsló.
Drága barátom,
te vagy a legbátrabb ember, akit ismerek, és nincs nálad tisztább szívű.
De nem vagy nagy varázsló.
És soha nem is leszel.
Willow.
Tényleg, Silas, hidd el!
De hogy lehetne ő Elora?
- Pillanat... - Honnan tudhatnád?
Kislány kora óta nem láttad.
Hacsak...
Végül is viseli a jelet.
Hát te vagy Elora Danan, ha?
Mondom, te vagy Elora Danan...
Még ne éljük bele magunkat, nem tudhatjuk biztosan.
Itt veszélyes.
Utánam!
Mi mind itt élünk.
Igen, én is nagyon örvendek.
Igazság szerint...
Papa?
Semmi baj, csak Elora Danan.
Tényleg Elora Danan!
Te vagy Elora Danan.
-Ő a lányom, Mims. - Igazán örvendek.
- Csillapodj! Ne! - Hihetetlen, hogy tényleg...
Én nem... Várj!
Már nem emlékszel rám?
Én találtam rád.
Vagyis én és a testvérem, Ranon.
Életem csúcspontja volt.
És te voltál a legszebb óriásbébi.
Most is az vagy.
Gyönyörű.
Nem pedig bébi.
Te vagy gyönyörű.
Kösz.
- Nem akarsz leülni? - Dehogynem.
- Persze, ülj le! Kényelmesen. - Köszönöm.
Hagyjátok levegőhöz jutni, nyugalom!
Tudsz álmodni?
-Álmodni? - Igen.
Jól vagy?
Kicsit feldúltnak tűnsz.
Airk ott senyved valahol a Törött Tengeren túl.
Nem tudjuk, mit művelnek vele, vagy mennyi ideje van.
Egyszerűen nincs kedvem a nelwyn kultúráról tanulni.
Figyelem! Figyelem!
Mindenki tegye le a valagát!
A Nagy Aldwin a faluhoz kíván szólni.
A derekam!
Nem vagyok nehéz.
Köszönöm, nagyon köszönöm, tényleg.
Bátor barátaim, a nelwyneknek kijutott a bajból.
Szenvedtünk, áldoztunk, gyászoltunk, gürcöltünk, tűrtünk.
És ezt csak a hétvégén.
Az elején oldani kell a hangulatot.
- Jó. - A lényeg, hogy ma örvendünk.
Mert akiről azt hittem, hogy eltűnt, előkerült.
Elora Danan hazatért.
Igen!
Némelyikőtök, ha nem mindenki
azon tűnődhet, hogy mit jelent ez,
És tőlem, a Nagy Aldwintól vár választ. Amelyet most megadok.
Húzódj közelebb!
- Mehet? - Nem tudom, mit akarsz tenni, de...
Jósolok a csontokból.
Igen.
Érdekes.
Egyensúly lakozik a dolgok közt.
Fény és árnyék.
Jó és gonosz.
Édes és sós.
Amikor felborul az egyensúly, az univerzum kijavítja.
Ha a Banya befolyása nő, elbújni kényszerülünk.
És amikor kezdjük elveszíteni a reményt,
visszatér a gyermek a jóslatból, hogy beteljesítse a végzetét.
Egyesítse a világot az ellenség ellen az eljövendő nagy háborúban.
Mikor?
Karthy, a tanítványom,
akiről a leginkább gondoltam volna, hogy támogat engem,
azt kérdi, mikor.
Hamar.
Amint Elora befejezi a tanulmányait.
Nos, más is farkaséhes?
Ez durván mennyi időt tesz ki?
Nem sokat, úgy vélem.
Néhány hetet, annyit se, talán. Függ attól, hogy mennyit tud most.
Vagy inkább, hogy természetes módon árad-e belőle a varázslat,
és úgy vélem, áradnia kell, tekintve, hogy ő a Megváltó.
Csináld az ujjpróbát!
Azon biztos átmegy.
Ujjpróba! Ujjpróba!
Jól van.
A világot megváltó hatalom melyik ujjban van?
A tiédben.
- Mi? - A tiédben.
Nem baj. Ez úgysem jelent semmit.
Én is rosszul választottam, emlékeztek?
És most nézzetek rám! Mert én lettem, nos én!
Mester!
A gyermek felfedte magát.
Mióta?
Nem tudom biztosan.
Másnap még láttam, amikor Airk...
Nagyon zaklatott volt.
Ha átjut az Elválasztón, valószínűleg elkéstünk.
Biztos, hogy lóra tudsz ülni?
Azzal a vállsebbel...
Csak egy karcolás.
Nem kérnék ilyet, de ez a lány a szívemhez nőtt.
Elég szeszélyes, és kissé esztelen.
Félek, hogy eltévedt.
Egy szeszélyes konyhalány, mi?
Kérlek, hozd őt haza!
Ha odakint van, megtaláljuk.
Elmondtad neki?
- Hogy kicsoda valójában. - Nem.
Kapott egy feladatot.
Elég neki ennyi.
Elkóborolt a szentélyéből.
Még így is elpusztíthat.
Elora Danan nem juthat be a városba.
A szolgám e percben is vadászik rá.
Varázslattal készült az étel?
Varázslattal nem tudsz ételt készíteni.
Egyszer próbáltam. Egy hétig ment a hasam.
Szóval, Nyugat.
A Bölcs Dombság. Nockmaar vidéke.
Ott senki nem vág át.
-Észak felé kerülnek. - Vagy dél felé.
- Attól függ, mi az úti cél. - Igaz.
Különösen, ha Manheim
- vagy Camryn, akkor délnek. - Igen.
Akkor is, ott van a Vaderdő,
át az Alkalinokon, Sárkánygerinc,
és csak utána éred el a Törött Tenger keleti partját.
Utána meg ki tudja?
Hosszú, fáradságos út.
Amit, gondolom, már megtettél.
Én? Nem.
-És mikor indulunk? - Mire várunk még?
Te nem mész sehova.
Itt maradsz tanulni a mesterséget.
- A nagy fenéket. - Nem tudod, mi forog kockán.
Te vagy Kiméria utolsó leszármazottja...
Még most sem tudom, mit jelent az.
Tegnapelőtt életemben először hagytam el Tir Asleent.
Átléptem az Elválasztót, rablók elől menekültem,
és most furán kattog az állkapcsom.
De megtettem, és újra megtenném Airkért,
nem a varázslóleckéidért.
Bocsáss meg!
Na jó. Ti nagyon kedves nép vagytok,
és hálás vagyok, hogy itt megtudtuk, hol van Airk, de én velük tartok.
Ő volt a legderűsebb kisbaba.
Emlékszem.
Ahogy követett a komoly, gyengéd tekintetével,
és úgy tűnt, hogy megért mindent.
Hova tűnt az az Elora?
Szerelmes lett.
És szerintem te mindenkinél jobban tudhatnád,
hogy miért nem beszélheted le róla.
De szükséges.
Túl veszélyes.
Hiba volt eljönnie.
De eljött.
És segítségre van szüksége.
Mit hallgatsz el, papa?
Papa?
Ha bármi történik vele,
a világ elpusztul.
Akkor velük kell tartanod.
Hogy védelmezd, ahogy azelőtt.
Nem lehet. Nagy Aldwin vagyok.
Esküt tettem a népnek.
Aminek így teszel eleget.
Nem úgy, hogy elbújsz az elkerülhetetlen elől,
hanem, hogy felnősz hozzá.
És ha ő készen áll,
neki adod ezt.
Eltűnt! Elora...
Nem találjuk sehol.
- Hová indultál? - Nyugatra.
- A Törött Tengerhez. - Egyedül?
Velem tarthatsz, ha akarsz,
de én nem várom meg, míg a muffinlány megtanul ujjacskákra mutatni.
Na jó, Elora Danannek hívják.
- Hűséggel tartozunk neki. - Willow szerint.
- Rajta van a jel. -Ő is odatehette.
Korábban nem volt ott.
Ha meg Raziel volt, honnan tudjuk, hogy nem jelölt meg más babákat?
Lehet, hogy rajtad is van.
És te vagy Elora Danan.
Én is lehetek Elora.
Mindig úgy éreztem, hogy különleges vagyok.
Te sem hiszel benne?
Nem is az, hogy nem hiszek, csak túlságosan nem izgat.
Ezek szerint van jobb ötleted a herceg megmentésére.
Tobzódom jobb ötletekben.
Viszont az még jobb lenne, ha eltűznénk,
mielőtt megváltó kisasszony rájön, és utánunk jön.
Azt nem tenném.
-Ólálkodunk? -Ő Elora Danan. Biztosan tudom.
Honnan? Tudsz akár egy morzsányi bizonyítékot
arra, hogy bármire képes lenne? Varázslat vagy sem.
Idióták! Tökfejek! Hova tűnt?
- Elora? - Azt hittük, veled van.
Pontosan ezért nem engedek senkit a felszínre, soha.
Nyugi! Szerintem csak itt táncikál valamelyik közeli réten.
Nem tudtam, hogy ilyen vicces vagy.
Továbbá igen félvállról veszed a világ sorsát, hercegnő.
Most gondold végig egy percre!
Minden szerettednek a Banya mögötti erőt kell szolgálnia,
és az egyetlen reményük a szabadulásra
most az erdőben kószál valahol!
Alkossunk párokat! Szóródjunk szét!
Te hova indulsz?
A keresésére.
Te tégy, amit akarsz!
Ahogy mindig.
Elora!
- Elora! - Elora!
Elora!
Papa, papa!
Először válunk el.
Máris hiányzol.
Találtunk valamit a folyóban.
Hiszen ez egy kisbaba!
Megengeded, hogy megtartsuk?
Willow Ufgood. E gyermek biztonsága a te kezedben van.
Te most félsz.
Persze, hogy félek.
Az ostoba ujjpróbán se mentem át.
És ha nem tudok varázsolni?
Ha nem tudom megmenteni?
Hinned kell benne.
Az ujjpróbának is ez a lényege.
Hogy hiszel a benned lakozó erőben.
Kérlek, gyere velünk!
Szükségünk van rád a keresésben.
Főleg nekem.
Ha megteszem, ha elkísérlek az Időtlen Városba,
- hallgatsz rám. - Hallgatok.
Megteszek mindent, amit kérsz.
Amellett tanulnod is kell. Kemény munka lesz.
Én keményen hajtok. Mindenki ezt mondja rólam.
Bízol a döntéseimben,
- ha nem is értesz egyet velük. -Úgy lesz.
Már most úgy van.
Nélküled nem tudom legyőzni a Banyát. Nélkülem nem találod meg Airket.
Eszerint társak vagyunk.
Nem. Én a tanárod vagyok, te pedig a diákom.
Úgy is jó.
Ez izgalmas.
Hogy tanulok varázslást, ilyesmit.
Itt az idő.
Igen.
Rétegesen öltöztél? Estére lehűl az idő.
Nem lesz baj. Hidd el, hamar visszatérek.
Szeretlek, papa.
Mindig te voltál, és mindig te leszel a hősöm.
Ha tudtam volna, hogy egy veszélyes út kell, hogy kimondd,
már rég elmentem volna.
Büszke vagyok rád.
Indulás!
Itt jártak.
Már két napja.
Utol kell érnünk őket.
Pihennünk kell. A lovaknak is.
Nem pihenünk, míg nincs meg a lány.
Mi ütött beléd, parancsnok?
Tényleg tudni akarod?
Igazán csodás érzés.
Micsoda?
Az ösztön.
Jó messze kerültél.
Nincs kedvem a szurkálódásokhoz.
Az kár.
Tudnod kell, hogy veled vagyok.
Nem velük.
Én csak utánad jöttem,
de véletlenül mind egy irányba tartunk,
így most azt hiszik, hogy velük vagyok,
- amikor igazából... - Ja, már világos.
A hírnevem ellenére nem afféle tolvaj vagyok.
Inkább úgy nevezném, ritka ereklyék beszerzője.
- Sírrabló. - Kincsvadász.
Azért lettem az, mert a te korodban
valaki elmesélte a Kimériai Mellvért legendáját.
-"Kimériai Mellvért"? - Igen. Mellvért.
- Egy legendás páncél... - Tudom, mi az.
Sorsfordító volt.
Erre elindultál valami varázsmelltartó után,
amiről egy esti mesében hallottál?
Mert ez irtó szomorú dolog.
Az apád szerint nem szomorú.
Öt évig kutatott utána a világban.
Tudom, mert vele voltam. Mint fegyverhordozó.
Várj, akkor te tudod, mi történt vele?
Naná.
Megtalálta.
- Izgatott vagyok, hogy végre varázsolunk. - Csak beszélgetünk róla.
- Elővegyek valamit? - Ne.
- Ne? Hát jó. - Csak figyelj!
Rendben.
A varázslat az univerzum vérkerin...
Mielőtt elkezdjük, nem ártana tudnod,
hogy ettől a ringatózástól egy hangyányit felfordult a gyomrom.
- Az ellen nem sokat tehetünk. - Nem, nem.
- Ez az utazás velejárója. -Értem.
A varázslat az univerzum vérkeringése.
Felejtsd el, amit tudsz, vagy tudni vélsz...
Én semmit sem tudok, szóval átugorhatjuk ezt a részt.
Semmi baj.
- Mert csak az intuíciódra van szükség. - Jól van.
Volt már olyan érzésed,
hogy történhet valami azon túl, amit látsz és érintesz?
Esetleg álmodtál olyasmit, ami aztán megtörtént?
Beszélsz állatokkal?
Te beszélsz az állatokkal?
Nem. Te igen?
Nem! Nem.
Már gyerekkorodban akartalak képezni.
De Sorsha nem engedte.
Miért nem?
Azt hitte, biztonságosabb úgy felnőnöd,
ha azt hiszed, hétköznapi vagy.
De nem vagy.
Valami különleges van benned, amit már túl régóta fojtasz el.
Az a dolgunk, hogy feloldjuk.
- Uramatyám! - Ne már!
- Bocsáss meg! - Talán gyalogolnod kéne.
Van egy energia, amely átjár minden élőlényt.
Az univerzum vérkeringése.
Igen.
Se teremteni, se elpusztítani nem lehet. Csakis alakítható.
Amit varázslatnak hívunk,
az ennek az erőnek az átirányítása egyik alakból a másikba.
Na jó. Kérem a kezed.
Tövisbogyómagok!
Ültesd el őket!
Bárhová. Ide.
Ismételd utánam!
Majdnem.
Most próbáld újra!
Pontosan úgy mondd, ahogy én!
Mit hadonászol?
- Nem kell? - Nincs mancs.
A varázsláshoz nem ez kell.
- Mi van az arcoddal? - Utánozlak.
Én nem így mondom.
- Pedig... - Ismételd meg szóról-szóra!
Pillanat, hadd mondjam végig!
Nem, nem. Tuatha.
Ne, lassabban!
Miért vagy ilyen fura? Légy önmagad, egy emberi lény.
Ez még egy egyszerűbb varázsige a továbbiakhoz képest.
Idenézz!
Nem biztos, hogy jó ötlet megmutatni.
Nem. "Hoatha", mint a hóesés.
Mintha egyre távolabb kerülne tőle.
Eddig remek. Komolyan.
Valahogy nem dőlök be.
Nézz csak rám! Nem hiszed el?
Remekül csinálod.
Gyakorolj tovább! Mondogasd egymás után háromszor,
- amíg nem sikerül. - Honnan tudom, ha sikerült?
Nos, egy kis hajtás, úgy ekkora, előbukkan a földből,
és néhány hét gyakorlás után tövisbogyólekvárt eszünk reggelire.
"Pár hét"?
Csodás, igen.
Mennyi idő, amíg villámokat tud szórni az ujjából?
El kell sajátítania a varázslás négy pillérét:
bűbáj, főzetek, koncentráció és jövőbelátás,
mielőtt belekezdhetne a harci mágiába.
Miért nem térünk rá most?
Szórakoztató lehet.
Nem. Nem szórakoztató.
Ezt használhatom?
Nem! Add vissza!
Mi?
Ez Cherlindrea pálcája.
Egy bűvös erejű vessző, amelyre még nem állsz készen.
Na jó, imádom a tövisbogyólekvárt.
Pirított zsömlén olvasztott vajjal?
Mennyei. Már alig várom.
Te csak dolgozz tovább, Elora! Ez nagyon izgalmas.
Ne törődj vele!
Tényleg úgy hiszem, hogy benned van az erő, odabent.
Nagyon mélyen.
Emlékszel rám?
Amikor legutóbb láttalak, vörös volt a hajad.
Pru citromlével és bogárvérrel dörzsöli, hogy kiszőküljön.
- Gusztustalan. - Miért vagy ilyen kicsi?
Nos, egy gyönyörű völgyből származom, ahol folyó kanyarog.
Nálunk mindenki kicsi.
A házak, az ágyak is kicsik, még a lovak is.
ott viszont ilyen nagyokat nem látni gyakran.
Nagy, kicsi, majd rájössz, hogy csak nézőpont kérdése.
Az én kicsinyeim Mims és Ranon, még nálam is kisebbek ám.
Biztos kedvelnéd őket.
Ők imádnának téged.
Várj! Várj!
Várj, állj meg! Én csak...
nem akartam semmit!
Mi folyik itt?
Az ördögbe!
Mit mondtál neki?
- Semmit, csak... - Mit képzeltél?
Hogy csak úgy elosonsz,
és én nem küldök utánad minden lovagot?
Vissza! Figyelmeztetlek, különben...
Mi lesz?
Jön a malaceltüntető trükk?
Ő ugyanannyira az enyém, mint a tiéd!
Ha azt hiszed, valaha visszatérek ilyen sértés után...
Mostantól a saját népemet védem.
Nem érdekel, mi történik veled vagy vele!
Rossz döntéseket hoztam.
Mikor?
Tudod, az évek során.
Inkább aludj, Willow!
Békével jöttünk.
Egy lányt keresünk, aki a hercegnővel utazott.
Sorsha királynő küldött, hogy visszavigyük.
Ne, ne, ne!
Láttad őt?
Willow.
Velük van?
Ballantine vagyok.
A Pacalcade lovagi sereg parancsnoka.
Segíteni akarunk.
Segíthetünk, ha megmondod, Willow hová viszi őket.
Vissza Tir Asleenbe.
Azt mondták, túl veszélyes.
- Nem élnék túl. - Tir Asleenből jövünk.
Nem láttuk őket a Zarándokúton.
A Szaracénhágón mentek.
Ha siettek, utolérhetitek őket.
Nem hazudnál nekünk, ugye, csipisz?
Nem, uram.
Hé!
Keréknyomok. Tegnap indulhattak.
Nyugat felé.
Indulás!
Jó.
- Megint. - Nem.
Újra és újra elismételtem, de képzeld...
nem történik semmi.
Elora...
A nevem nem Elora.
Még csak nem is Gerle.
Úgy csak Airk szólít.
Hanem Brünhilda.
- Komolyan? - Igen.
És nem meglepő, hogy sokat piszkáltak,
és amikor nem piszkáltak,
a konyhán dolgoztam, megtanultam főzni.
Ez vagyok én.
- Csak ennyi vagyok. - Nem.
Képes vagy rá.
Csak nem érzed a szavakat.
Gyerünk! Próbáljuk együtt!
esküszöm, ha még egyszer "tuatházni" kezdesz, én kiborulok.
Értem, frusztrált vagy, képzeld, én is.
De hidd el, a magbűbáj az semmi
ahhoz képest, amivel az Időtlen Városban kell szembenézned!
Nagy varázsló.
Fél, hogy legyőzi egy gyönge, vén nyanya.
"Gyönge vén nyanya"?
Ha a Banya valaha ember volt is, már rég mássá változott.
Egy porladó förtelemmé.
Ha szeretnéd újra látni Airket, sőt, meg is mentenéd, koncentrálnod kell!
Ez az igazság.
Ne kezdd!
- Nem mondtam semmit. - Felesleges lenne.
Tudom, mire gondolsz.
Tényleg?
Mondjuk, hogy ez nem válik be? Hogy időpazarlás?
- Esélyt se adsz... - Airk drága idejéből.
Én a királynőt szolgálom.
Azt mondta, Willow-t kell követnem, hát ezt is teszem.
-És ha Willow téved? - Nem tudhatod.
Én annyit tudok, amennyit látok.
És varázslatot eddig nem láttam.
Ezért kell mi hármunknak összefognunk.
Mi tartjuk egyben a csapatot,
és tudnotok kell, hogy bármit elmondhattok,
a titkaitokat, minden cikis dolgot
az ágyba hugyozós kis korotokból,
amikor gyógyítósat játszottatok egy kislánnyal,
de rosszul sült el.
Az meg mi a franc?
Egy kutya.
Odaadom Libbynek, ha hazatértünk.
Gyűjti őket.
Más állatot is?
Nem. Csak kutyákat.
Elnevezzem?
Nevezd el Boormannek!
Jó kutyanév lenne.
Szia!
Nincs kedvem beszélgetni.
Jó, semmi baj. Nekem se volt annyira.
Csak nem kéne itt egyedül lenned.
De nekem sem. Willow szerint bajunk eshet.
- Nekem nem. -Értem. Jó.
Még csak annyit, hogy az a könyv... én elég jó vagyok ebben.
Nyelvek, az Arcana...
szóval, ha segítség kellene
az effélékkel, én segítek, bármikor.
Jó, én most...
Amikor Willow azt mondta, én vagyok Elora,
egy részem azt mondta:
"Igen! Na végre!"
Válasz a kérdésre, amit egész életemben kerestem.
"Ki vagyok én?"
De a másik részem,
egy kis hang a fejemben nem hitte el.
Igazából nem vagyok különleges.
Inkább
hétköznapi.
Szerinted ez vicces?
Mi? Nem, nem, én...
vagyis egy kicsit.
Miért ilyen undok veled Kit? Mert féltékeny.
Miért védelmez Jade? Mert elhivatott.
Boorman meg látni akarja, mire vagy képes.
Szóval, igen, kicsit tényleg vicces a tény,
hogy úgy tűnik, te vagy itt az egyetlen,
aki nem látja, mennyire különleges vagy.
Igen.
Na mindegy, én...
nem is zavarok.
Vissza kéne fordulnunk.
Nem hiszem el, hogy nekem kell kimondanom.
Különösen, mert nekem kell hallgatnom téged egész nap,
de türelmesnek kell lenned.
Az a baj, hogy már késő.
A benne rejlő erőt táplálni kellett volna,
különben szertefoszlik, és semmi nem marad.
Egykor ő volt Elora Danan.
De többé nem az.
A látomásodban
a Banya ellen harcol.
Nem.
A látomásban egy csatatéren ébredek.
A testem összetörve.
Átvergődöm a törmeléken.
Nelwynek, daikinik. Minden...
Majd rátalálok.
De bármit csinálok,
nem számít, hányszor próbálok változtatni a sorsán,
a végén
hogy a világunk fennmaradjon,
Elora Danannek meg kell halnia.
Bocsánat. A szokás hatalma.
Mit parancsolsz?
El kell mondanod, mi történt apámmal,
és mindent, amit tudni lehet a Kimériai Mellvértről.
Kérlek!
A feliratot fordította: Zalatnay Márta