Prolog
I en fryktens tid
ble et barn født.
Elora Danan, skjebnebestemt til å redde vår verden.
Mørkets krefter forfulgte Elora nådeløst,
men hun ble reddet av to usannsynlige helter.
En Nelwyn-bonde som drømte om å bli trollmann.
Willow hadde rent hjerte og usvikelig mot.
Den andre,
en innbilsk tyv, løgner og kjeltring.
Madmartigan var mannen jeg giftet meg med.
Hva kan jeg si?
Jeg var ung.
Sammen beseiret vi moren min, dronning Bavmorda,
og befridde kongeriket Tir Asleen fra dets forbannelse.
Vi trodde krigen var over.
Men like etter hjemkomsten
hadde Willow en visjon.
Én dag
ville en eldgammel ondskap drepe den framtidige keiserinnen,
og hennes død varsle en ny, mørk tidsalder.
Så Elora ble gjemt bort,
hennes sanne identitet skjult,
selv for henne selv.
Bare slik kunne jeg beskytte henne.
Kapittel I Stormvindene
Jeg slo deg nesten.
Ikke bebreid deg selv for det.
Dyktighet og talent
er to ulike ting.
Jeg har begge deler.
Og store mengder arroganse.
Trenger det også.
Hvem vet? Om noen år kan du slå meg.
Jeg ville ha slått deg var det ikke for den løse steinen.
Det handler ikke om å mestre trekkene, Jade,
men om å tilpasse seg terrenget.
Og jeg er bedre til det enn deg.
Ja, overlegen på alle måter, Deres Høyhet.
En dag skal jeg bevise det.
Si at du ikke tenker på det.
Å dra forbi barrieren,
å ha ville eventyr som...
...vi alltid har snakket om.
Kit, jeg snakket med Ballantine...
- Ja? - Prinsesse!
En beskjed fra dronningen.
Blir vi beleiret?
Du må kle deg til middag.
Hennes Høyhet venter de kongelige fra Galladoorn snart.
Så broren min har også blitt tilkalt for å bli skrubbet bak ørene?
Ja. Jeg tror prinsen jakter i Vestskogen.
Jakter? Jeg lurer på hvem.
Var det for mye?
Nei. Det var...
- Du skjelver. - Gjør jeg?
Ja.
Jeg vet ikke.
Du virker slik på meg.
Jeg har aldri opplevd noe slikt før.
Ikke jeg heller.
Jeg trodde ikke at du følte noe slikt for meg.
Hva mener du? Hvorfor ikke?
Du har litt av et rykte.
Om du hørte det de sier om deg,
ting jeg vet er løgn.
Noe kan være sant.
Men det var før.
Jeg er ikke slik lenger.
Airk, jeg elsker deg.
Deres Nåde.
Kase. Glimrende skuling.
Å lete etter deg i vesttrakten,
for en herlig ettermiddag.
Jeg hjelper vennene mine.
Kong Hastur, med stort følge, ble sett ri inn i dalen.
De er i Tir Asleen i skumringen.
Moren din insisterer på at du er presentabel når de kommer.
Hva mener hun med "presentabel"?
Jeg antar ikke dekket av jord og gress.
Hun er så nøye.
Jeg tar med Eclipse til stallen.
Du vet vel at du er buden i kveld?
- Nei. - Jo.
- Seriøst? - Ja.
Du vet hva jeg syns om å gå i kjole.
Du må tåle det,
for jeg overlever ikke dette uten deg.
- Hva ville du fortelle meg? - Når?
Da du sa at du snakket med Ballantine.
Vi kan snakke om det senere.
Det var gøy.
Ja, ha det.
Ett til.
Ok, du må virkelig gå.
Du så ingenting.
Jeg så alt.
Er det kjøkkenpiken?
Hun som lager muffinsene alle snakker om?
Jeg beundrer muffinsene hennes høyt.
Jeg er bekymret for hva hun har i muffinsene
når hjertet hennes knuses.
Det gjør jeg ikke.
Gi deg. Du vil miste interessen...
- Takk. - ...og gå videre.
Det har du alltid gjort.
Nei, hun... Due...
Det er annerledes. Due har noe uutsigelig menneskelig
- ved sjelen sin. - Sa du Due?
Ja. Jeg kaller henne det, det er det mest romantiske, vakreste...
Vet du ikke navnet?
- Jo da. - Ja?
- Ja. - Hva er det?
Mor! Vi fikk meldingen din. Vi hastet tilbake, vi...
Vi skal vaske oss...
Hvorfor ser du ut som om du har rullet deg i gresset?
Trening. Turneringer og slikt.
Hva har du på halsen?
Jeg ble bitt av en brannmøll, så rart.
Var det ikke en due?
Lachlan sa at han fant deg og Jade på toppen av Kløftlabyrinten.
Ikke lek på de klippene. Det er farlig.
Leke?
I motsetning til ham trente vi faktisk.
Badekaret er klart,
og jeg har lagt fram en kjole til deg.
Velger du klærne mine nå?
Er jeg seks?
Jeg burde ikke måtte,
men når du forsømmer ansvaret ditt for hobbyer, er jeg nødt.
Ok, vi går.
Kit! Kom igjen!
Sorsha.
Stormvindene.
De kommer.
Frøken.
La være, Ballantine.
Jeg holder ut dette kun for Kit.
Har du fortalt henne det?
Jade?
Jeg skal det.
Det er dette du alltid har ønsket.
Det du har jobbet for, hardere enn noen jeg vet om.
Er hun vennen din, blir hun glad.
Hun vil føle at jeg forlater henne når hun trenger meg mest.
Fordi jeg gjør det.
Takk.
Graydon Hastur,
prinsen av Galladoorn.
Jeg trodde de var to.
Ja, men en av dem falt ned fra et tre.
Så jeg må gifte meg med ham.
Har du snakket med ham?
Ja.
Jeg neide, som en ekte dame.
Han gryntet og skiftet beinstilling,
som en ekte...
...vinner.
Du sa trefninger i vest, bortenfor barrieren.
Beinrøver-avskum.
Ikke tenk på det.
Men jeg har fått lignende rapporter fra nord.
Bosetninger brent ned og forlatt.
Hva om det er noe annet?
Tull. Ingenting kommer gjennom barrieren, noensinne.
Vær så god. Jeg gjør stort sett alt her.
Jeg lager mat, vasker, helbreder de syke. Jeg har laget vinen. Vær så god...
De sier du er dyktig med sverd også.
Den beste i Tir Asleen.
Nei. Ikke den beste.
Den nest beste.
Faren min var kjempegod.
Han var en ridder av Galladoorn.
- Hva? Madmartigan. - Ja.
Vi hørte historier om foreldrene dine,
hvordan de reddet Elora Danan fra Bavmorda
i slaget ved Nockmaar og tok seg av henne før hun dro.
Du skal passe på ovnene, ikke stirre på de høyvelbårne.
Synes du grevinnen er pen?
Hun med leppene og ansiktet?
Vær diskret.
Aristokrater av riket, dronningen!
Det er 200 måner siden ridderne av Galladoorn
slo Bavmordas legioner og befridde Tir Asleen fra forbannelsen.
Og i 200 måner
har vi opprettholdt en sivil allianse
og både styrt med gjensidig samtykke og bevart vår selvstendighet.
Ett rike, atskilte kongedømmer.
Fram til nå.
I morgen gifter prins Graydon seg med min datter, Kit.
Det forener Tir Asleen og Galladoorn,
sikrer ei harmonisk framtid
og styrker oss mot enhver trussel.
For brudeparet,
måtte de styre klokt og rettferdig
og forsvare riket vårt til den dagen
den ekte keiserinnen Elora Danan kommer tilbake.
Til den dagen!
Skyggen blir lengre.
Bare med hennes lys finner vi vei i mørket.
Stormvindene kommer.
Hvordan er festen?
Du skulle ha sett prinsen.
Han er en mus.
Kit burde ikke...
Vi vet nok begge hvor glad jeg er i pratene våre,
men om du ikke skal gi meg kake, hvorfor er du her?
Kanskje du vil at jeg
skal si at du ikke skal tvinge datteren din inn i et kjærlighetsløst ekteskap.
Du vet at jeg er nødt.
Du ektet Madmartigan.
Det var ikke lett,
men du gjorde det iallfall av riktige grunner.
Alt jeg har gjort, har vært for å beskytte dem jeg er glad i.
Det koster mye.
Jeg er sliten.
Hvor lenge kan du holde det gående?
Så lenge jeg må.
Kanskje jeg overreagerer.
Livet vårt kan forbli som det er.
Vi kan fortsatt ri og...
Ballantine sendte inn en begjæring på mine vegne.
Jeg skal trene med Den skinnende legionen, Kit.
For å bli ridder av Galladoorn.
Men de tar ikke...
De har gjort et unntak.
Deres første noensinne.
Jeg må dra sørover med kong Hastur etter bryllupet.
Bryllupet mitt?
I morgen?
Jeg ville si det før, men jeg klarte ikke å...
Kit, stopp.
Du!
Så vi skal gifte oss.
Rart, ikke sant?
Jeg gleder meg.
Hvorfor det? Du kjenner meg ikke.
Jeg er takknemlig for å kunne tjene riket.
Unnskyld oss.
Jeg blir kjent med min forlovede,
men du kan dra hvor du vil,
som du har gjort klart.
Har du hørt historien om Taramis?
Hun var prinsesse av Cashmere for tusenvis av år siden
og skal ha vært den vakreste kvinnen som har levd.
Så kongen inviterte alle ridderne og prinsene
for å konkurrere om hennes hånd.
Vinneren av hver dyst gikk videre til to gjenstod.
En arrogant, ung ridder av Galladoorn
og en hjelmdekket kriger fra et fjernt land
med et ansikt ingen hadde sett.
Etter en hard kamp vant den mystiske fremmede over ridderen
og tok av hjelmen.
Kan du gjette hvem det var?
Det var prinsesse Taramis.
Hun deltok i turneringen for å kjempe for seg selv,
for å kunne velge sin egen framtid.
Søs, kan vi snakke litt?
- Jeg prøvde det. - Gjør nytte for deg.
Om det var en turnering om min hånd,
vi konkurrerte. Kunne du ha vunnet?
Skal jeg...
Er du redd du kan blinde tvillingbroren min?
Jeg er redd for det.
Kanskje ikke.
Jeg vil ikke bomme.
Du gjorde prinsen forlegen.
- Slipp meg. - Du gjorde meg forlegen.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg skal vise alle i rommet hvem du er,
et grinete barn som må bli voksent.
Jeg er en fange, dømt til et liv jeg ikke valgte.
Ingen velger livet sitt, Kit.
- Eller moren sin. - Nei.
Moren min var mye hardere enn meg.
Alt er i orden.
Snakket med Graydon,
som ikke er så forferdelig om du blir kjent med ham.
Han skal snakke med kongen, glatte over ting...
Hold deg heller til skjørtejakten
enn å blande deg i ting du ikke forstår,
og som ikke angår deg!
Gå og legg dere, begge to.
I morgen ber du om unnskyldning til kongen og prinsen.
Så gifter du deg med ham.
Hva gjør du?
Skal du banke meg opp? For jeg er sliten etter det.
Jeg ba deg ikke om hjelp.
Nei, men jeg gjør det likevel. Du er søsteren min, og jeg er glad i deg,
tross din vinnende personlighet.
Alle er glade i deg fordi du er sjarmerende og morsom,
så lenge de ikke forventer noe av deg.
Gjør de det, stikker du.
Slik pappa gjorde.
Jeg er ikke som ham.
Kit, jeg blir her.
Jeg klarer ikke dette.
Due! Hei.
Jeg ville bare,
jeg ville finne deg.
Ikke snakk.
Vi bør slutte å møtes.
Vent, jeg...
Å se deg med de...
Det gjorde meg gal og sint.
Og jeg ble så distrahert at jeg...
Jeg brente muffinsen min.
- Nei! - Jo!
Jeg brenner aldri noe.
Så tenkte jeg hvordan jeg kan vente at du, prinsen,
holder deg til meg, muffinsjenta, når grevinner og tøyter
- kaster seg foran deg. - Vent.
Hva om...
...jeg gjorde det?
Hva om jeg ville være trofast mot deg?
Det er ikke verdens beste frieri.
Det kan være det verste.
Hva om det var bedre?
Det kan vi diskutere.
Hei, hei. Stopp.
Du skremte vettet av meg!
Jeg drar. Jeg kom for å ta farvel.
Kit, jeg vet du er opprørt...
Jeg er ikke det.
Jeg tenker klart for første gang.
Da ville du ha visst at rømming ikke er...
Dette handler ikke om bryllupet.
Det gjør det, men...
...jeg leter etter noe.
Og det er ikke her.
Det er der ute.
Bortenfor barrieren.
Du blir en god ridder.
Men jeg mørbanker deg.
Det er et symbol på min trofasthet til deg.
Til jeg kan skaffe noe ordentlig.
Jeg har ingenting til deg.
Det er greit.
Bare se slik på meg
resten av livet.
Det kan jeg.
Det skal jeg.
Dette barnet skal ikke ha noen makt over meg. Start ritualet.
Nei!
Sorsha!
De skal drepe henne!
Det har begynt.
Stormvindene kommer.
Du vet hva du skal gjøre.
Willow.
Herregud!
Om du tror du skal få meg fra dette...
Jeg kjenner deg godt nok til å vite at det ikke går an.
Jeg ber deg vente lenger.
På hva?
Vil du bli med?
Kit, du vet hva jeg vil.
Jeg vil tjene dronningen og forsvare Tir Asleen.
Som venn kan du ikke be meg om å velge.
Drar jeg ikke nå, skjer det aldri.
Greit. Gjør som du vil.
Det er ikke modig å rømme...
Er det tåke?
Hva skjer?
Dødshundene.
Vær forsiktig.
Jeg er alltid... relativt forsiktig.
Bli sterk av vår kjærlighet.
Nettopp. Det skal jeg.
Jade!
Gå inn, Deres Høyhet!
Vi blir beleiret.
Beinrøvere?
Noe annet og verre.
Karer, hent Kløyveren min.
Hvor er dronningen?
Er det for mye å be deg ikke gjøre noe dumt?
Antakelig.
Hold deg bak meg.
Kom igjen!
Nei!
Mamma!
Beklager. Jeg trodde du skulle slippe henne.
Hjelp! Noen må hjelpe henne!
Hjelp.
Airk?
Hvor er du?
Han var like bak meg.
Sloss mot heksen.
De tok ham.
Jeg tror...
...de var ute etter ham.
Jeg var i tårnet og visste ikke hva jeg skulle gjøre, eller hvordan...
Så hørte jeg stemmen som snakket pnakotisk, tror jeg.
Jeg så en skapning med store, flortynne vinger komme ut av tåken
med noen i klørne, som sprellet mens den fløy vekk,
som en hauk som hadde tatt ei mus.
Dette angår ikke deg.
Angår ikke...
- Det angår meg virkelig. - Hvilken retning dro den i?
De sier at Airk ble kidnappet.
Vi må finne ham og redde ham.
Jeg verdsetter din hengivenhet for prinsen,
men dette er alvorlig.
Vi skal gjøre alt vi kan.
Han var i utkanten av byen og prøvde å stjele en hest.
Åpenbart falskt.
Jeg kontrollerte stallen
siden jeg var bekymret for dyrenes forhold.
Er det en forbrytelse å bry seg?
- Nok! - Jeg drar.
Jeg drar.
Ja.
Mor, jeg sa jeg bør dra vestover på leting etter Airk.
Jeg hørte deg.
Jeg er enig.
Ok.
Dronning, om det er din avgjørelse, blir jeg med henne.
Du er kommandør av Pacalcade.
Du kan ikke si fra deg det ansvaret for å dra på eventyr.
Jeg drar.
Jeg har kjent Airk siden han ble født,
og han er det nærmeste jeg har en sønn...
Iallfall som jeg vet om.
Takk.
Du er lederen denne ekspedisjonen trenger.
Jeg også. Jeg følger prinsessen overalt.
Graydon også, i så fall.
- Jeg skal hva? - Jeg tror vi har nok,
hva gjelder folk.
Lar du bruden dra forbi barrieren alene?
Det er ikke ideelt, men jeg vil klare å leve med det.
Thraxus Boorman.
Ligg unna.
Du har vært bortenfor barrieren.
Ja, og det er ikke noe sted for barn.
Vis vei for dem, så benåder jeg deg for alle forbrytelser.
Seriøst? Selv den i herreekviperingen med...
Jeg liker følelsen av fløyel på...
Selv den.
- Ok. - Galskap! Det er som å sette ham fri!
Han får det gjort.
Ikke for en benådning
og ikke for meg,
men for å innfri en gjeld til en gammel venn.
Hvor skal vi lete? Man kan ikke spore noe som flyr.
Derfor trenger dere en trollmann.
En trollmann?
Fantastisk. Alle trollmennene er borte.
Det fins én.
En Nelwyn-boer.
Han bor i en landsby ved elva Freen.
Og jeg har på følelsen at han venter dere.
Alt skjer slik han spådde.
Jeg trodde at om Elora Danan forsvant og vi forbød magi,
holdt vi kanskje ondskapen borte.
Willow var uenig.
Han trodde at ondskapen ville komme seg inn,
og da kunne bare magi redde oss.
Men det er mer.
Det blir vanskelig å høre dette, men dere må.
Bavmordas blod, hennes ånd, overlevde.
I meg, i din bror og i deg.
Willow så i en visjon at den ville komme tilbake
og ødelegge Tir Asleen.
I går kveld så jeg det også.
Det siste Airk sa til meg, var at han aldri ville forlate meg.
Og da han sa det,
brød jeg meg ikke.
Mamma, jeg er lei for det.
Jeg også.
Vær forsiktig.
Vi har fiender på utsiden og innsiden.
Jeg fikk laget dette
som en gave til du dro til Galladoorn.
En ridder defineres ikke av kampferdigheter,
men av edene han holder.
Når vi møtes igjen,
føler du forhåpentligvis at jeg har fortjent det.
Hvorvidt dere lykkes, kan avgjøre Tir Asleens skjebne.
Jeg mislykkes ikke.
Kit er som faren sin. Hun slutter ikke å lete etter Airk.
Jeg skal passe på henne.
Du må være fornuftig når hun er uvøren.
Jeg stoler på deg som på enhver ridder.
Hvor langt til barrieren?
En dag til. Kanskje mindre.
Soldatene ved Morsporten ledes av kommandør Remar, en gammel venn.
Vi kan få nye forsyninger før vi drar utenfor riket.
- Har du sett Morsporten? - Ja.
Har du vært bortenfor?
Ikke vær redd. Jeg har gjort mye du ikke har.
Noen følger etter oss.
Det trodde jeg.
Så skjønte jeg at man må være dum for å følge etter oss, siden vi skal dø.
Tror du vi skal dø?
Noen skulle ha fortalt meg det. Jeg er redd for å dø.
Det og offentlige bad...
La oss komme oss av veien.
De kommer. Ned.
Sett meg ned!
Absolutt ikke.
Jeg vil hjelpe prinsen.
Harde greier. Dra hjem.
Du forstår ikke. Vi er forelsket.
Dette er vanskelig å si, men Airk har vært forelsket i...
Ikke slik, ikke som oss.
Bare tro at jeg er dum. Jeg bryr meg ikke.
Det vi har, skjer bare én gang i livet, om du er heldig.
Vi vil gjøre alt for hverandre.
Har du kjempet før?
Mener du verbalt?
Jeg mener forsvart deg mot noen som ønsker å skade deg.
Nei.
Har du?
Jeg kan gjøre andre ting. Passe på hester.
Noen må vel lage mat?
- Er du flink? - Fenomenal.
Hun får ikke bli med oss.
Du hørte prinsessen.
Du drar tilbake til Tir Asleen ved daggry.
Hva?
Hva er det? Det er snart mørkt. Hun kan dra tilbake i morgen.
Hva slags mat kan du lage her?
Seriøst? Tok du med ei fløyte?
Ja, var ikke det lurt?
Barnepiken min mente at musikk var balsam for sjelen. Så...
Dette er ingen fornøyelsestur eller en feriereise.
Det er farlig.
Og de tingene som tok Airk, gir ham ikke tilbake.
Si det til ham.
Dere er så naive at det er bedårende.
Hva? Dere har aldri opplevd smerte, frykt, sult.
Der ute teller ikke foreldrene deres,
eller hva dere syns dere fortjener.
Verden er ufattelig stor...
Den bryr seg ikke om noen av dere.
Pungrottestuing?
Fenomenal.
Det er et dumt spørsmål, men hva er barrieren?
Et kraftfelt skapt av Raziel og Cherlindrea for å beskytte riket.
Det var et tilfluktssted der livet handlet om mer enn kun å overleve.
Familien min var på vei til Morsporten da vi ble angrepet.
Bare jeg overlevde.
Det er... deprimerende,
men ikke grunnen til barrieren.
Han har rett.
Den ble ikke bygd for å beskytte riket, men for Elora Danan.
Hva skjedde med henne?
Folk sier hun er død.
Men ifølge profetien vender hun en dag tilbake
og forener verden mot mørkets krefter.
Men ingen vet noe.
Moren min vet det.
Sikkert faren min også.
Jeg tror han snek henne ut av borgen og førte henne et sted
der ingen fant henne. Og så
ble han hos henne.
Er det det du egentlig mener eller det du vil tro?
Hvorfor skulle jeg ønske å tro at han valgte henne framfor oss?
Jeg vet ikke.
Kanskje det er fordi det kan være lettere å hate dem.
Kjøkkenpiken?
Hun er borte. Da jeg våknet.
Ei natt med søvn på den harde bakken
kurerer alle for romantiske fantasier.
Kanskje hun fortsatte?
Nei, om hun ikke fant porten. Hun kommer ikke over den kløften.
Fanken.
Hvor er alle sammen?
Våpenlageret er urørt.
Om de flyktet, var det i hast.
Dere.
De ville aldri ha forlatt sin post.
Dere.
Se på dette.
"Vi står ved terskelen.
"Vi ser inn i tomrommet.
"Vi vitner om hans herlighet.
"Den Evige, verdeners helbreder."
"Mens han beveger seg fra sin dødsløse dvale dypt under overflaten,
"vil budbæreren om Wyrm komme."
Utrolig.
Så utholdende hun er.
Nei, hun vil bli drept.
Du!
Hva sa jeg?
Du er ikke sjefen min her ute, prinsesse.
La oss beholde henne.
- Ingen spurte deg! - Hold kjeft.
Nok. Vi har ikke tid til krangling.
Airk har ikke tid.
Jeg bryr meg ikke om dere liker hverandre.
Vi er sammen om dette nå.
Og her ute, bortenfor barrieren,
må du alltid være årvåken om du skal overleve.
Beinrøvere!
Ri!
Seriøst? Takk.
Dette er grunnen til at du ikke kan bli med oss.
Ta dem!
Hvorfor rir dere så sakte? Vi blir forfulgt!
Å nei!
Herregud!
Kom igjen!
Går det bra?
Ok.
Boorman, vi trodde du var død.
Det er ikke meg.
Du tenker på en annen.
- Boorman! - Hva gjør du?
Hva?
Boorman!
Det var utrolig.
Hvordan fikk du...
Aldri sett hester gjøre det. Hva er Hsu-Gala?
Et eldgammelt angoriansk ord.
Det betyr "stopp".
Jeg ville si beklager...
For oppførselen min.
Det var...
Jeg var barnslig. Og...
Nei, det går bra.
Jeg forstår at du ikke vil gifte deg med en du knapt kjenner.
Jeg var heller ikke glad for det.
Ikke?
Du er...
Du er veldig pen,
men jeg syns du bør være forelsket i noen
før du forplikter deg til å tilbringe resten av livet med ham.
Hva med ansvaret vårt for å forene riket?
En dag vil vi to være ledere.
Og da
må vi ikke gjøre ting slik foreldrene våre gjorde dem.
Er dette landsbyen moren min snakket om?
Det er eneste landsby i dalen.
Hvor er alle sammen?
Å, daikinier.
Glimrende. Akkurat det jeg trengte.
Hva skjedde her?
Mye. Og er dere ikke forsiktige, skjer det med dere også.
Vi ser etter trollmannen Willow.
Gratulerer. Dere har funnet ham.
Er du Willow?
Jepp, det er meg. Willow.
Men jeg er ikke trollmann mer.
Jeg har pensjonert meg. Så dra videre.
Jeg heter Kit Tanthalos.
Moren min er Sorsha.
Hun sendte meg hit for å finne deg.
Hun sa at for lenge siden
beseiret dere ondskapens krefter sammen.
Verden trenger deg og magien din igjen.
Det er greit. Hun er den hun utgir seg for.
Hvordan vet du det?
Jeg leste tankene hennes.
Jeg tuller.
Men jeg lurte deg.
Jeg leste ikke tankene dine,
men du minner meg om moren din.
Broren min, Airk, ble tatt av...
Stormvindene.
- Hva? - Broren din lever.
En fange av Den visnede heksa.
Hun bor i Den eldgamle byen bortenfor Det knuste havet.
De fire som kom til Tir Asleen, er tjenerne hennes.
Sa du "bortenfor Det knuste havet"?
- Ok. - Hva?
Prinsesse, jeg har reist over hele verden,
møtt magikere,
men ingen som har krysset Det knuste havet.
Der slutter alle kart.
Og dit må vi dra. Bortenfor vår verdens grenser,
inn i det ukjente. Bare slik...
...kan vi...
Hva...
Hva gjør...
Du bør ikke være her,
men det er godt å se deg, Elora.
Sa han...
Du tar feil.
Det er ikke... Jeg er betydningsløs.
Du er Elora Danan,
Kymerias siste blod, framtidig keiserinne,
yppersteprestinne, semprum-trollkvinne av De ni rikene
og verdens siste, beste håp mot ondskapen som er ute etter oss.
Hva?
Norske tekster: Jon Sæterbø