‫דבר העביר לי את המכתב ממך.‬
‫הופתעתי שרצית להיפגש איתי שוב‬ ‫אחרי שברחת בלילה ההוא.‬
‫אז…‬
‫זה דייט?‬
‫זאת הפתעה.‬
‫כשבאתי לנוורמור,‬ ‫רומנטיקה הייתה הדבר האחרון שעניין אותי.‬
‫אבל כשנישקת אותי,‬
‫פקחת את עיניי, ופתאום הכול הסתדר.‬
‫זווייר הזהיר אותי מפניך, אבל לא הקשבתי.‬
‫עכשיו זה אירוני, אה?‬
‫אירוני היה להפליל את זווייר ברצח‬
‫בזמן שההייד האמיתי עזר לי בזה.‬
‫רגע,‬
‫את לא חושבת…‬ ‫-אני לא חושבת, אני יודעת.‬
‫קינבוט בטח גילתה את הסוד שלך‬ ‫במהלך אחת הפגישות שלכם,‬
‫אז היא העירה אותך.‬
‫למה רצחת אותה?‬
‫חשבתי שרוב ההיידים נאמנים לאדונים שלהם.‬ ‫-ונסדיי, ברצינות. זה מטורף.‬
‫ביום הקהילה,‬ ‫סיפרתי לך שאבקר בבית הוועד הישן.‬
‫קינבוט שלחה אותך לרגל אחריי?‬
‫בליל נשף העורב,‬
‫שמעת את יוג׳ין ואותי מדברים על המערה ביער,‬ ‫והזהרת את קינבוט.‬
‫יוג׳ין בטח ראה אותה שורפת אותה.‬
‫ואז היא שלחה אותך לנקות אחריה.‬
‫ייאמר לזכותך, טיילר.‬
‫כשפצעת את עצמך אז, באחוזת גייטס…‬
‫זו הייתה הטעיה משובחת.‬
‫די. את קולטת כמה משוגעת את נשמעת עכשיו?‬
‫אני לא מפלצת.‬
‫ואם באמת חשבת שאני מפלצת,‬
‫למה שתסתכני ותזמיני אותי ליער‬ ‫כדי להתעמת איתי לבדך?‬
‫מי אמר שאני לבדי?‬
‫טוב, אין לי מושג‬ ‫איזו בדיחה חולנית זאת, ונסדיי.‬
‫אני זז מפה.‬
‫בעצם…‬
‫אתה בא איתנו.‬
‫ברוך השב.‬
‫איפה אני?‬
‫במקום שבו לא ישמעו את הצרחות שלך.‬
‫מה השרשראות האלה?‬
‫אל תשאל שאלות טיפשיות.‬
‫ונסדיי, זה מטורף. אני נורמלי.‬
‫זה רק חצי נכון.‬
‫מזהה אותה?‬
‫אם אימא שלי לא הייתה‬ ‫עושה כזה עניין מהתמונה הזאת,‬
‫אולי הייתי שמה לב לאמך קודם.‬
‫אביך התאהב במנודה והתחתן איתה.‬
‫אז היא הייתה מנודה.‬ ‫זה לא הופך אותי למפלצת.‬
‫לפי התיק הרפואי שלה…‬ ‫-גנבת את התיק הרפואי שלה?‬
‫טכנית, דבר גנב אותו.‬
‫מהגראז׳ שלך.‬
‫אבא שלך די אגרן.‬
‫הדיכאון שלאחר הלידה היה הטריגר שלה.‬ ‫-אמי סבלה מהפרעה דו־קוטבית קשה.‬
‫שנינו יודעים שזה שקר.‬
‫היא הייתה הייד.‬
‫ואביך חי את חייו בפחד,‬
‫אף פעם לא בטוח אם ירשת את זה ממנה.‬
‫אתם תעמדו פה ותיתנו לה לעשות לי את זה?‬
‫חבר׳ה, אניד סימסה לי.‬
‫ת׳ורנהיל חושדת.‬
‫כמה זמן ייקח עד שהוא יהפוך לדבר הזה?‬
‫אני לא המפלצת.‬
‫אתה כן. ראיתי את זה בחיזיון ב״שבשבת״.‬
‫רגע, את מבססת את כל זה‬ ‫על איזה חיזיון שהיה לך אחרי שהתנשקנו?‬
‫זה משהו שאת יכולה לסמוך עליו?‬
‫ונסדיי, מה את עושה?‬
‫רק קצת עינויים קלים.‬ ‫אל תדאגי, לא אשאיר סימנים.‬
‫ונסדיי, חכי.‬ ‫-רגע, את רצינית?‬
‫היידים מבינים רק דבר אחד.‬
‫כאב.‬
‫לא, ונסדיי!‬
‫די. אני פורשת.‬
‫גם אנחנו.‬ ‫-לא.‬
‫חכה.‬ ‫-לא, סיימתי.‬
‫ונסדיי, לא בשביל זה באתי.‬
‫בואי נלך לווימס ונסביר הכול.‬ ‫-וימס לא תעזור.‬
‫וטיילר תמיד מקדים את אבא שלו.‬
‫אז את לבדך.‬
‫אל תשאירי אותי פה איתה, בבקשה!‬
‫אני מתחנן, בבקשה!‬
‫- אקדמיית נוורמור -‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫כשאני שואלת אותו על אימא שלו,‬ ‫או על כל נושא רגיש, הוא מתפרץ,‬
‫ונהיה קר ומרוחק.‬
‫זה כאילו אני מדברת עם אדם שונה.‬
‫אני מודאגת מאוד.‬
‫אני מאמינה שהטראומה כתוצאה ממות אמו‬
‫הותירה בטיילר‬ ‫צלקות פסיכולוגיות עמוקות משציפיתי.‬
‫הלו?‬ ‫-שריף גלפין.‬
‫יש לנו בעיה,‬
‫וקוראים לה ונסדיי אדמס.‬
‫לאיזו מטרה קינבוט,‬ ‫כלומר לורל גייטס, משתמשת בך?‬
‫ונסדיי, בבקשה.‬
‫טיילר. חלקי הגופות במרתף של אחוזת גייטס.‬
‫לשם מה היא אספה אותם?‬
‫אני לא מבין. למה את עושה את זה?‬
‫בוא נבדוק את הרפלקסים שלך.‬
‫אני פה!‬ ‫-תתרחקי מהבן שלי!‬
‫תזרקי את זה!‬
‫תזרקי את זה.‬
‫- משרד השריף -‬
‫השריף גלפין לא ימליץ‬ ‫להגיש כתב אישום על חטיפה,‬
‫שזה נס, בהתחשב בנסיבות.‬
‫ודאי שלא.‬
‫כמה זמן אתה כבר יודע?‬
‫סליחה?‬
‫כשנתתי לך את הטופר מהמערה,‬
‫כבר ידעת את האמת?‬
‫ונסדיי, מספיק.‬
‫זווייר ת׳ורפ הוא ההייד שלנו.‬
‫בזכותך יש לנו ראיות,‬ ‫ולכן אוותר לך בפעם האחרונה.‬
‫טיילר יבגוד גם בך.‬
‫בואי נלך.‬
‫החוצה.‬
‫ונסדיי, חכי.‬
‫טיילר! לא. מה אתה עושה?‬
‫אני צריך לדבר איתה, אבא.‬
‫היא הייתה חברה שלי.‬
‫אנחנו בתחנת משטרה. מה כבר יקרה?‬
‫תעשה את זה זריז.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫לשאול שאלה.‬
‫איך ההרגשה?‬
‫איזו הרגשה?‬
‫להפסיד.‬
‫בהתחלה,‬
‫הייתי מתעורר עירום,‬
‫מכוסה בדם,‬
‫ולא היה לי מושג מה קרה.‬
‫אבל עם הזמן,‬
‫התחלתי לזכור…‬
‫את הכול.‬
‫את צליל הצרחות שלהם,‬
‫את הפאניקה בעיניים שלהם,‬
‫ופחד קמאי כל כך שיכולתי לטעום אותו.‬
‫וזה היה טעים.‬
‫אין לך מושג מה עומד לקרות.‬
‫בתמורה לכך שהשריף גלפין‬ ‫לא ימליץ להעמיד אותך לדין,‬
‫את מסולקת בזאת מאקדמיית נוורמור.‬
‫האחרים לא היו קשורים לזה.‬
‫פעלתי לבדי.‬
‫בתור אחת שטוענת שאין לה חברים,‬ ‫את בהחלט מתאמצת לגונן עליהם.‬
‫לא היה להם אומץ לעשות מה שצריך.‬
‫כלומר, חטיפה ועינויים?‬ ‫אני בהחלט מקווה שלא.‬
‫את מבינה שטיילר רצח שישה אנשים באכזריות,‬
‫ועוד שמר מהם אברים למזכרת?‬
‫אולי, אילו סיפרת לי על חשדותייך‬
‫במקום לקחת את העניינים לידיים,‬
‫יכולנו לעבוד ביחד.‬
‫כן, כי תמיד הייתה לנו מערכת יחסים‬ ‫שמבוססת על אמון ושיתוף פעולה.‬
‫אני מעריכה את היכולת שלך‬ ‫לעמוד על שלך ולסמוך על האינסטינקטים שלך.‬
‫אבל זה גם עושה אותך‬ ‫חסרת סבלנות ואימפולסיבית.‬
‫הצבת אותי ואת בית הספר במצב בלתי אפשרי.‬
‫טיילר הוא ההייד.‬
‫והוא הפליל את זווייר.‬
‫הוא הודה בזה באוזניי.‬
‫הלוואי שיכולתי להאמין לך.‬
‫ידעת שאמו הייתה מנודה?‬
‫היא למדה פה. את בטח זוכרת אותה.‬
‫היא הייתה הייד.‬
‫כן, פרנסואז. אישה מקסימה.‬ ‫לא שאלתי לאיזו קטגוריה היא משתייכת.‬
‫אז תני לי עוד זמן, ואוכיח לך שהם היידים.‬
‫נגמר הזמן,‬
‫ונגמרו ההצעות, ונסדיי.‬
‫תארזי את התיבות שלך.‬
‫אנחנו נשלח אותן, ותיפרדי.‬
‫תעזבי ברכבת מחר אחר הצהריים.‬
‫צר לי שלא הסתדרת בנוורמור, ונסדיי.‬
‫אני בטוחה שאמך תתאכזב מאוד.‬
‫כמוני.‬
‫זווייר. אני לא יודעת כמה זמן יש לנו.‬
‫דבר הסיח את דעת השומרים וחיבל במצלמות.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אני יודעת שאתה לא ההייד.‬
‫טיילר השתמש בי כדי להפליל אותך.‬ ‫הוא ההייד האמיתי.‬
‫מאיפה לך?‬
‫ראיתי את זה בחזון כשהוא נישק אותי.‬
‫אני שמח שהלך לך איתו‬ ‫בזמן שנכלאתי על לא עוול בכפי.‬
‫הייתי צריכה להאמין לך. אבל מאחר שככל הנראה‬ ‫יש לך קשר כלשהו עם ההייד,‬
‫תהיתי אם ציירת לאחרונה משהו שעשוי לעזור.‬ ‫-את רוצה שאעזור לך?‬
‫הרסת לי את החיים!‬
‫לא.‬
‫ניסיתי להתיידד איתך. תראה מה יצא לי מזה.‬
‫לא מדובר בנו, זווייר.‬
‫לא, מדובר בך!‬
‫בכל פעם שאת מתערבת, אנשים נפגעים.‬
‫את רעילה.‬
‫את רק מחמירה את המצב.‬
‫טיילר הזהיר שמשהו רע עומד לקרות…‬ ‫-כבר הראית לי. לא אכפת לי.‬
‫את רוצה שזה ייפסק? אז לכי.‬
‫תתרחקי מפה ואל תחזרי.‬
‫את מבינה?‬
‫זה לא יקרה אם לא תהיי פה.‬
‫ככה תצילי את כולם. בסדר?‬
‫אז לכי.‬
‫תעזבי!‬
‫אני לא מאמינה שאתגעגע להתעוררות כל בוקר‬ ‫מול העיניים הקרות והמתות האלה.‬
‫זה לא יהיה אותו הדבר בלעדייך.‬
‫אני מניחה שתעברי לגור עם יוקו,‬
‫ותשאירי אותי בעבר.‬
‫בחיים לא.‬
‫ואת?‬
‫תשכחי אותי?‬
‫אניד, הותרת בי סימן בל יימחה.‬
‫בכל פעם שאחטוף בחילה מקשת בענן,‬
‫או ששיר פופ יקיז דם מאוזניי,‬
‫אחשוב עלייך.‬
‫תודה.‬
‫אני מניחה.‬
‫תמיד חשבתי שהסתמכות על אחרים‬ ‫היא סימן לחולשה.‬
‫שהאכזבה מהם היא בלתי נמנעת.‬
‫בסוף, אני זאת שמאכזבת.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫למדתי ממך המון.‬
‫כן, חלק מזה היה פלילי, אבל…‬
‫רוב האנשים מעמידים פנים כל החיים‬ ‫שכלום לא מזיז להם,‬
‫אבל לך באמת שום דבר לא מזיז.‬
‫יש סיכוי שיש לך איזו‬ ‫תוכנית ערמומית כדי לחמוק מווימס?‬
‫זווייר צודק.‬
‫הנבואה הזאת לא תתממש אם לא אהיה פה.‬
‫אבל הורג אותי לעזוב‬ ‫בזמן שטיילר עדיין מסתובב חופשי.‬
‫אם הוא ינסה לעשות משהו,‬
‫יש לנו בית ספר שמלא‬ ‫בגורגונים, ערפדים ואנשי זאב,‬
‫מוכנים ומזומנים.‬
‫נטפל בזה, ונסדיי. אני מבטיחה.‬
‫לעומת זאת, קיבלתי מסרון מהאמהות של יוג׳ין.‬
‫הוא התעורר אתמול בלילה.‬
‫אולי וימס תרשה לך‬ ‫לעבור אצלו בדרך לתחנה.‬
‫נראה לי שאנחנו מוכנים.‬
‫דבר,‬
‫אתגעגע להדרכות האיפור שלנו.‬
‫ותמשיך לשלוח לי טיפים על תכשירי לחות.‬
‫תהיה בקשר, טוב?‬
‫אז…‬
‫את צודקת.‬
‫לא להתחבק זה הקטע שלנו.‬
‫לא תכננו לגרום לה להעיף אותך.‬
‫אנחנו מצטערים.‬
‫אחוות הסולנום צריכה להיות מוכנה לבאות.‬
‫אחרת, המון אנשים ייהרגו.‬
‫כמה טוב שתפסתי אותך.‬
‫גזמתי את ״חונק הזאב״ שלי‬ ‫ולא שמתי לב מה השעה.‬
‫זאת מתנת פרידה.‬
‫הרדוף לבן. אחד הצמחים הקטלניים בטבע.‬
‫הוא גם מסמל גורל והתחדשות.‬
‫את צעירה מוכשרת מאוד, ונסדיי.‬
‫אני מצפה לראות מה יהיה הצעד הבא שלך.‬
‫ונסדיי.‬
‫הפעם אלווה אותך אישית לרכבת.‬
‫אני רוצה לבקש טובה אחרונה.‬
‫ונסדיי!‬
‫יוג׳ין.‬
‫טוב לראות שהתעוררת סוף סוף.‬
‫שמעתי שבאת לבקר כל הזמן.‬
‫אל תזכיר את זה לעולם.‬
‫תקשיב, התכוונתי לספר לך…‬
‫לא הייתי צריכה ללכת לנשף.‬
‫הייתי צריכה להיות איתך.‬
‫כשרחבת הריקודים קוראת לך,‬ ‫את חייבת להיענות.‬
‫זו לא אשמתך. המפלצת אשמה.‬
‫בעצם, קוראים לה ״הייד״,‬ ‫והיא עדיין בשטח.‬
‫אז אל תחזור לנוורמור,‬ ‫גם לא כדי לבדוק מה שלום הדבורים.‬
‫אתה חייב לשמוע בקולי הפעם.‬
‫חשבתי שהמזמזמים אמורים לעזור זה לזה.‬
‫בלילה ההוא, ביער…‬
‫מישהו הצית אש במערה.‬
‫כן. ד״ר קינבוט.‬
‫מטורף שזו הייתה היא.‬
‫אני לא ממש זוכר כלום.‬
‫רק ראיתי מישהו בשחור, ואת המגפיים האלה…‬
‫מה לגבי המגפיים שלה?‬
‫הייתה התפוצצות של אור, ו…‬
‫רק לרגע,‬
‫חשבתי שהם לא שחורים.‬
‫שהם אדומים.‬
‫ונסדיי.‬
‫חשבתי שתהיי כבר בדרך לניו ג׳רזי.‬
‫את כבר לא צריכה להעמיד פנים, לורל.‬ ‫הייתי צריכה לדעת שזו את.‬
‫זייפת את מותך. השגת עבודה בנוורמור.‬
‫עוררת הייד.‬
‫בדרך כלל אני מעריכה‬ ‫מזימות נקמה מבוצעות היטב,‬
‫אבל שלך הייתה קצת מוגזמת,‬ ‫אפילו בסטנדרטים הגבוהים שלי.‬
‫אבוי…‬
‫וימס צדקה.‬
‫את באמת צריכה סיוע פסיכיאטרי.‬
‫אי אפשר לפזר האשמות פרועות ללא השלכות.‬
‫הן אולי פרועות, אבל נכונות.‬
‫טיילר גילה לי הכול.‬
‫בהתחלה האשמתי בטעות את קינבוט‬ ‫שעוררה אותו באמצעות היפנוזה.‬
‫אבל השתמשת בחומר כימי שמופק מצמח. נכון?‬
‫אני יודעת שאביך ניהל מעקב‬ ‫אחר כל המנודים בעיירה.‬
‫אני מניחה שהוא סיפר לך‬ ‫את סודה של משפחת גלפין כשהיית קטנה.‬
‫לכן התמקדת בטיילר.‬
‫כדי להשתמש בו,‬ ‫גילית לו מי אמו הייתה באמת.‬
‫טיילר לא הבין שהאמת לא תשחרר אותו.‬
‫צר לי כל כך.‬
‫- הייד -‬
‫שהיא תשעבד אותו לך.‬
‫וזה היה מפחיד בהתחלה,‬ ‫אז השתמשת במערה ובשלשלאות.‬
‫אבל בסופו של הדבר‬ ‫הוא החל לשרת אותך בהסכמה.‬
‫וכשקינבוט התקרבה לגילוי האמת,‬
‫הורית לטיילר לרצוח אותה ולהפליל את זווייר.‬
‫מספיק.‬
‫טיילר שלי, בוא תשמח את אימא ותשתיק אותה.‬
‫לצמיתות.‬
‫הוא לא בצד שלך.‬
‫טיילר יעשה כל דבר למעני.‬
‫זוכר מה אמרתי לך?‬
‫הראיתי לך מי אתה באמת.‬
‫מה שעשו לאימא שלך…‬
‫המנודים הפכו אותך למפלצת.‬
‫אם הוא שונא רק מנודים,‬ ‫למה הוא הורג גם נורמלים?‬
‫הם רק פיונים במשחק גדול יותר.‬
‫בדיוק כמוך, ונסדיי.‬
‫שוב טעית בהערכת המצב.‬
‫לא היה לך סיכוי להגיע לרכבת.‬
‫שלחתי את טיילר לעצור אותך.‬
‫בכלל לא הגעתי לתחנה.‬
‫שמעת מספיק?‬
‫העבד שלך כנראה עדיין בתחנה.‬
‫אנא, אל תחמירי את המצב עוד יותר, מרילין.‬
‫קוראים לי לורל!‬
‫המנהלת וימס!‬
‫הרעלת סולנום.‬
‫סיומת הולמת, לא?‬
‫את בסדר?‬
‫את לא תזדאבי לי עכשיו, נכון?‬
‫זה הרי ליל ירח דם מלא.‬
‫אני בסדר. נראה לי.‬
‫אבל זה עוזר.‬
‫היי, יוג׳ין. מה שלומך?‬
‫ראית את ונסדיי?‬
‫לא, היא עזבה אחר הצהריים.‬ ‫היא לא עברה אצלך?‬
‫תקשיבי, המנהלת וימס והיא הלכו להתעמת‬ ‫עם מיז ת׳ורנהיל, אבל לא שמעתי מהן.‬
‫למה שיתעמתו עם מיז ת׳ורנהיל?‬
‫כי היא מאחורי כל מה שקרה.‬
‫היא האיש הרע. האישה הרעה.‬
‫היא פשוט בנאדם רע.‬
‫טוב. אג׳קס ואני נלך לבדוק בחממה.‬
‫יו, נער הדבורים. ברוך השב.‬ ‫-למה הוא בחדר שלך?‬
‫לא כל כך מהר! מה קרה?‬
‫המנהלת וימס?‬
‫אניד, מה קורה פה?‬ ‫-ומה עם ונסדיי?‬
‫טיילר ות׳ורנהיל לקחו אותה?‬
‫לאן?‬
‫קבר קראקסטון? מה פתאום?‬
‫מה זה ״אחוות הסולנום״?‬
‫אסביר בדרך.‬
‫בוא.‬
‫חבר׳ה?‬
‫תירגע, יוג׳ין.‬
‫הגורגון הזה מטומטם.‬
‫זה עלול להיות מסוכן.‬
‫אם אניד צודקת וונסדיי נחטפה,‬
‫צריך להודיע לשריף.‬ ‫-אימא, אני חייב ללכת.‬
‫ונסדיי היא החברה היחידה שלי,‬ ‫ואם היא בצרה, אני חייב לעזור לה.‬
‫זה קוד הכוורת.‬
‫יש פה מין כזה דז׳ה־וו, אה?‬
‫רק שאני לא אבכה ואייבב כמו ילד.‬
‫טיילר, חכה ליד הסירה.‬
‫כן.‬
‫שמע בקול האדונית שלך ותהיה הייד טוב.‬
‫אני מוכרחה להודות,‬
‫תכסיס שינוי הצורה של וימס כמעט הצליח.‬
‫אבל כמו שאבי תמיד אמר,‬
‫״כדי להערים על מנודה,‬ ‫צריך להיות חכם ממנו.״‬
‫את יודעת, יש לנו שורשים‬ ‫שמגיעים עד לג׳וסף קראקסטון.‬
‫אז גם את ממשפחה של רוצחים פסיכוטיים.‬
‫ג׳וסף קראקסטון היה בעל חזון.‬
‫הוא הקדיש את חייו להגנה‬ ‫על נורמלים מפני מנודים,‬
‫עד שנרצח בידי אחת מאבותייך, גודי אדמס.‬
‫וכאילו כדי לזרות מלח על הפצעים,‬
‫הם גנבו את אדמותיו‬ ‫ובנו עליהן את בית הספר המתועב הזה.‬
‫אבל…‬
‫במשך מאות השנים,‬
‫בני משפחתי נותרו מחויבים‬ ‫לחזון של קראקסטון.‬
‫אחי מת במסגרת המאבק.‬
‫אני בחרתי בדרך אחרת.‬
‫בדרך על־טבעית.‬
‫טיילר אסף את חלקי הגופות‬ ‫כדי להקים לתחייה את קראקסטון.‬
‫האדם היחיד שכמעט הצליח‬ ‫להכחיד את המנודים.‬
‫אי אפשר להקים מתים לתחייה.‬
‫תאמיני לי, ניסיתי.‬
‫אני חושבת שגודי אדמס הייתה חולקת עלייך.‬
‫ספר הצללים של גודי.‬
‫את גנבת את העותק המקורי מעולם הצליינים.‬
‫גודי לא הסתפקה ברצח קראקסטון.‬
‫היא גם הטילה קללה על נשמתו.‬
‫מה זה קשור אליי?‬
‫ונסדיי יקירתי…‬
‫אַת המפתח.‬
‫כשהגעת לנוורמור, התוכנית שלי נכנסה לפעולה.‬
‫גודי נעלה את קראקסטון‬ ‫בסרקופג שמוגן במנעול דם.‬
‫רק צאצא שלה יכול לפתוח אותו.‬
‫את המפתח.‬
‫צאצא חי, בליל ירח הדם.‬
‫אז…‬
‫חיכיתי לרגע הנכון,‬
‫וגרמתי לך להרגיש מיוחדת,‬
‫עד שיגיע הזמן להקריב אותך.‬
‫שקט!‬
‫סנטיאגו, מה קורה?‬
‫שריף, יש פה סיטואציה.‬
‫אימא של יוג׳ין אוטינג׳ר התקשרה בפאניקה.‬
‫משהו קורה בנוורמור.‬
‫תשלחי לשם ניידות דחוף.‬
‫אז זהו שאני לא יכולה.‬
‫הצמיגים של כל הניידות נוקבו.‬
‫כולם.‬
‫טוב, אני בדרך.‬
‫- ג׳וסף קראקסטון -‬
‫אני דם מדמך.‬
‫זימנתי אותך‬
‫כדי שתכחיד את המנודים, אחת ולתמיד.‬
‫נקמתי לא תאחר לבוא.‬
‫גם שלי.‬
‫גודי אדמס!‬
‫את רודפת אותי עדיין.‬
‫גורלך יהיה כגורלי!‬
‫היצלי בלהבות השאול!‬
‫שם מקומך.‬
‫חלומות פז, ונסדיי.‬
‫אני לא מאמינה שהיית חבר‬ ‫באגודה סודית ולא סיפרת לי.‬
‫כי… את יודעת.‬
‫היא סודית.‬
‫ביאנקה, דווינה…‬
‫וקנט?‬
‫ברצינות? אפילו קנט פה?‬
‫כמה אקסקלוסיבי המועדון הזה?‬
‫אז רגע, אמרת שת׳ורנהיל משוגעת?‬
‫היא רצחה את וימס,‬ ‫ולקחה את ונסדיי לקבר קראקסטון.‬
‫חייבים להציל את כל בית הספר‬ ‫לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫כי זה מה שעומד לבוא.‬
‫שנפעיל את אזעקת השריפה?‬
‫זה רק יעורר מהומה‬ ‫ואת החשד של טיילר ות׳ורנהיל.‬
‫אז איך נוציא את כולם?‬
‫נשכנע אותם בעזרת שירת הסירנה שלנו.‬
‫דבר ואני נלך לחפש את ונסדיי.‬
‫טוב. סולנום לנצח.‬
‫ברצינות?‬
‫גם הקשה סודית?‬
‫ונסדיי.‬
‫את כאן כדי לקחת אותי לצד השני?‬
‫תקשיבי.‬
‫יש לדקור את קראקסטון בלבו השחור.‬
‫זו הדרך היחידה לנצח אותו לעולמים.‬
‫העין השלישית שלך פוזלת? אני גוססת.‬
‫התליון שלך.‬
‫הוא קמע רב עוצמה.‬
‫אמי אמרה לי שהוא מגלה חזיונות.‬
‫הוא משמש גם לזימון נשמות.‬
‫הוא יאפשר לי לעבור דרכך ולרפא אותך.‬
‫רק דעי לך שלאחר מכן,‬ ‫לעולם לא תראי אותי שוב.‬
‫בית הספר זקוק לך, ונסדיי.‬
‫- איפה הילד? -‬
‫למה עצרנו באמצע היער?‬
‫אתה עוקב אחרי המפלץ הקטן שלך?‬ ‫-סתום.‬
‫היי, חכה!‬
‫היי, מה איתי?‬
‫חתיכת מניאק!‬
‫בואו נתפנה במהירות ובקור רוח. טוב?‬
‫יופי, קדימה.‬ ‫-ביאנקה!‬
‫מה קורה פה?‬
‫אנחנו בסכנה. אין זמן להמתנה.‬
‫בואו איתי. קדימה, מהר!‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים!‬
‫זה קורה!‬
‫דבר, אני מזדאבת!‬
‫לורל אמרה שאת מתה.‬
‫אני כבר מרגישה יותר טוב.‬
‫את כמו ג׳וק.‬
‫די, מחמאות לא יועילו לך.‬
‫הסוף שלך לא יהיה טוב.‬
‫אניד?‬
‫אניד!‬
‫אני חייבת לחזור לבית הספר!‬
‫אין לך מושג כמה זמן חיכיתי לרגע הזה,‬
‫וכמה הוא חשוב למשפחה שלי.‬
‫שקט, אישה!‬
‫הסתלקי,‬
‫פן אעקור את לשונך הארורה!‬
‫אסור לפגוש גיבורים.‬
‫אטהר את העולם מהמנודים המשוקצים!‬
‫כן!‬
‫כן… דבר!‬
‫- איפה הילד?‬ ‫אין קליטה -‬
‫טיילר.‬
‫בן, זה באמת אתה?‬
‫שלום, צליין.‬
‫הכיצד לבך עודנו פועם?‬
‫איזה מין כישוף שטני הוא זה?‬
‫תתרחק ממנה!‬
‫לא!‬
‫אלוהים.‬ ‫-אני בסדר. לך. תציל אותם.‬
‫עכשיו!‬ ‫-אוקיי.‬
‫בואו, קדימה!‬
‫אשלח אותך בחזרה לגיהינום.‬
‫הבאת אקדח לקרב חרבות.‬
‫זו כנראה ההחלטה החכמה הראשונה שקיבלת היום.‬
‫אולי לא אזכה להרוג את כל המנודים,‬
‫אבל לפחות אזכה להרוג אותך, ונסדיי.‬
‫כן, זה מה שקורה למי שמתעסק עם נוורמור,‬
‫כלבה.‬
‫מזמזמים עוזרים זה לזה. נכון?‬
‫אני אמשיך מכאן.‬
‫אולי נודיע לשריף?‬
‫תסתובב, יוג׳ין.‬
‫אניד?‬
‫איפה ונסדיי?‬
‫- הסוף -‬
‫- ו. א. -‬
‫לא נעים להודות,‬
‫אבל אתגעגע למנהלת וימס.‬
‫היא הייתה מטרד נוראי לפעמים,‬
‫אבל היא הייתה קשוחה.‬
‫והיא מתה למען הדבר היחיד שאהבה באמת:‬ ‫בית הספר הזה.‬
‫אני מכבדת את זה מאוד.‬
‫היא הייתה אחת משלנו.‬
‫עכשיו, כשבוטלו הלימודים עד סוף הסמסטר,‬ ‫את חייבת לבוא לבקר אותי בסן פרנסיסקו.‬
‫אני מבטיחה שכל יום יהיה ערפילי וגשום.‬
‫נשמע מפתה.‬
‫ביאנקה.‬
‫אני חייבת לך תודה.‬
‫בשנה הבאה נזכה באליפות הסיף.‬
‫הרגת צליין על־טבעי אחד.‬ ‫שזה לא יעלה לך לראש.‬
‫שמעתי שאתה אדם חופשי.‬
‫כן. כל סעיפי האישום בוטלו.‬
‫תקשיבי,‬
‫כשהייתי בתא, אמרתי כל מיני… דברים.‬
‫להיות חבר שלך זה מסוכן.‬
‫אבל אני לא מכיר הרבה אנשים‬ ‫שהיו מוכנים לחטוף חץ במקומי, אז…‬
‫ברוכה הבאה למאה ה־21, אדמס.‬
‫המספר שלי כבר שמור.‬
‫מהלך נועז.‬
‫אני מקווה שאתה לא מצפה לשיחה ממני.‬ ‫-לא, בחיים לא.‬
‫אסתפק במסרון.‬
‫את יודעת מה זה מסרון, נכון?‬
‫שלום, זווייר.‬
‫היי, תחזרי בסמסטר הבא?‬
‫כן? לא? אולי?‬
‫- אקדמיית נוורמור -‬
‫- מספר לא מוכר‬ ‫הודעה חדשה -‬
‫- אני צופה בך. -‬
‫הסטוקר הראשון שלי.‬
‫אולי החופשה הכפויה הזאת‬ ‫תהיה מעניינת יותר משחשבתי.‬
‫שלא כמו ברומן שלי,‬ ‫חלק מקצוות החוטים נותרו פרומים.‬
‫חלק מהשאלות עדיין פתוחות.‬
‫סודות עדיין מסתתרים‬ ‫בפינות האפלות של ג׳ריקו.‬
‫האם לורל גייטס וטיילר‬ ‫היו רק פיונים במשחק גדול יותר?‬
‫האם הסטוקר של היום יהיה האויב של מחר?‬
‫אני יודעת שהמתח הורג אתכם.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬