EN NETFLIX-SERIE
Om du lurer på det, så holder jeg ikke seanser særlig ofte.
Jeg tåler knapt de levende. Hvorfor skulle jeg ønske å snakke med de døde?
Men mor sa at Goody er den eneste som kan lære meg å kontrollere evnene mine.
Jo før jeg behersker det, desto raskere løser jeg saken.
Beklager. Jeg mente ikke å avbryte…
Vil jeg engang vite det?
Jeg strakte meg inn i dødens svarte gap for å nå en slektning.
Det er veldig deg. Heter slektningen din Goody?
Et av de opprinnelige utskuddene.
Jeg har prøvd å påkalle henne, men hun overser meg visst.
Har du tenkt på å bruke et av duftlysene mine? Biff tartar-lukten er dødsgod.
Kanskje hun svarte likevel.
Jeg tviler på at hun bruker utklipte bokstaver.
OM DU VIL HA SVAR, KOM TIL CRACKSTONE-KRYPTEN VED MIDNATT.
Du insisterte på å bli med. Jeg klarte meg fint alene.
Det ser ut som varsleren vår er her allerede.
-Hva har dødd her? -Det lukter barndom.
Kom igjen.
Når jeg tenker på det… Hva om jeg blir her?
For å holde utkikk?
Enid?
Samme hvem du er, vis deg. Prøv deg på noe, og du vil miste lemmer.
Overraskelse!
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Wednesday
GOD 16-ÅRSDAG
Gratulerer med dagen
Jeg burde visst at det var deg.
Hvilken del av "ingen fest ellers dør du" forstod du ikke?
Jeg syns kakepynten min er ganske genial.
Den rosa ballongen var min idé. Ønsk deg noe, da vel.
Vent, det er latin.
Det vil regne flammer… når jeg kommer tilbake.
Det er jo ikke et ønske.
Den første delen ble brent inn i plenen på Aldrimer. Det kan ikke være tilfeldig.
Vi kommer aldri til å spise den kaken, hva?
Crackstone kommer.
-Goody. -Du er ravnslektningen min.
Wednesday.
-Kan du lære meg å kontrollere evnene? -En frådende elv kan ikke kontrolleres.
Du må lære å navigere den uten å drukne. Tiden er ikke på vår side.
For å stanse Crackstone må du lete etter dette stedet.
-Snakker du alltid i gåter? -Ser du alltid etter enkle svar?
En ravns vei er ensom.
Du ender opp alene, klarer ikke å stole på andre og ser bare mørket i dem.
-Skal det skremme meg? -Det burde det.
KAPITTEL VI "BETALE MED SAMME VEMOD"
Forsiktig, det er den kalde skulderen min.
Ikke legg skylden på Ting. Selskapet var min idé.
Alle fortjener en feiring på bursdagen sin.
Jeg foretrekker bakvasking.
-Hva skjedde? Det så ut som et anfall. -Jeg var ikke så heldig.
Kan jeg i hvert fall få ros for å ha lurt deg?
Det var et imponerende knep.
"Måtte 16-årsdagen bli så elendig som du måtte ønske.
Mor og far, som forguder deg."
De ba Ting gjemme den.
DEN LILLE UTSTOPPER
-Æsj! Så ekkelt. -Jeg ville foretrukket levende ekorn.
Mens vi fortsatt tar imot gaver…
Liker du det?
-Hva er det egentlig? -Et tubeskjerf, dumma.
Jeg lagde det i yndlingsfargene dine. Og vet du hva det beste er?
Jeg har også et!
Vi kan gå med dem sammen i timen.
Dette er altfor unikt til å ha det på seg i timen.
Jeg foreslår at vi venter til en spesiell anledning, som en begravelse.
Lucas er fryktelig lei seg for det som skjedde på ballet.
Beklager at jeg er skeptisk, gitt hans siste tilfelle av hærverk.
Han hadde ingenting med de brennende ordene å gjøre.
-Han har hatt husarrest denne uken. -Greit.
NYTT FRA ALDRIMER
Han gjør samfunnsstraffen sin her. Så glemmer vi alt sammen.
-Ja, jeg står i gjeld til deg, Larissa. -Jeg trenger ikke takknemlighet.
Bare finn de ansvarlige. Begynn med kohorten til Lucas, du.
Etter at vi har funnet det som angrep Ottinger-gutten.
Selv om alt peker i retning av en av dine elever.
Vær forsiktig, Noble, barmhjertigheten min har sine grenser.
DET VIL REGNE FLAMMER
-Du så nye syner i krypten, ikke sant? -Jeg visste ikke at vi var på talefot.
Jeg kom i overraskelsesselskapet. Det burde vært et hint.
-Hva så du? -Hvem sa at jeg ville snakke med deg?
-Tror du at jeg er monsteret? -Jeg vet ikke.
Når du skifter mening og vil ha min hjelp, vet du hvor jeg er.
Hvor har du fått det fra? Armbåndet, hvor fikk du det?
Lucas. Hyggelig å møte deg.
-Bianca. -Jeg vet det.
På Værhanen i forrige uke sa pappa at jeg måtte skjerpe meg.
Etter at han gikk, fortalte en kvinne i neste bås meg om en app, MorgenSang.
At den kunne hjelpe meg å få orden på livet.
Vanligvis syns jeg sånt er tull, men av en eller annen grunn…
Trodde du på henne.
Ja, og hun hadde rett, så jeg meldte meg på.
De sendte meg dette.
Jeg kan garantere deg at MorgenSang gir blaffen i deg. De vil bare ha penger.
Gjør deg selv en tjeneste. Slett den appen.
Jo mer du lytter, desto mer får de klørne i deg.
-Hvordan vet du det? -Det gjør jeg bare.
Derfor advarer jeg normieidioten som ødela min fantastiske kjole
med dustepåfunnet sitt, mot å bli dratt inn i MorgenSang.
-Fordi du er akkurat typen de ser etter. -Jeg antar at det ikke er et kompliment.
-Hvorfor bryr du deg om det? -Jeg prøver å ikke bli som moren min.
Hun er som spøkelset for fremtidig ufordragelighet.
Hei. Jeg skal til Værhanen senere, om du vil komme innom.
Kanskje vi kan utveksle tanker om selvforbedring.
Jeg har ikke alltid vært imot bursdager.
Hver av dem minner meg på at jeg nærmer meg dødens kalde favntak.
Hva skulle være galt med det?
Foreldrene mine gjorde dem også minneverdige.
Gratulerer med dagen
En perfekt overraskelse.
En perfekt kake.
Godteri!
Perfekte selskapsleker.
Godteri!
Men nå føles selskaper, gaver og leker…
…så trivielle.
Goody sa at jeg er skjebnebestemt til å være alene og vil være lei for det.
Dr. Kinbott.
Jeg har ikke sett deg siden familietimen. Den vil jeg helt klart ikke glemme.
Hvordan går det med dem?
Mor og jeg tilbrakte kvalitetstid sammen. Fikk skitt under neglene.
-Hagearbeid? -Gravåpning.
Og jeg holdt far ute av fengsel.
Hva gjør du her?
Jeg arbeider med Eugenes mødre.
Slike traumer gir hele familien følelsesmessige arr.
De har dratt hjem i noen dager. Så jeg lovet å gå innom.
Jeg skal gå.
Hvem er Goody?
En veldig fjern slektning. Veldig fjern.
-Hun ser deg ikke slik du virkelig er. -Hun ser mer enn du aner.
Jeg kan love at jeg er like kald og hjerteløs som før.
En kald, hjerteløs person ville ikke sitte ved en venns seng og føle skyld.
-Jeg ba ikke om en gratistime. -Se det som en bursdagsgave.
Kom inn.
Dette kom fra London. En kopi av en gammel dødsattest du ba om.
Takk, Agnes. Å, har Inez Bloom ringt igjen?
Om lysene i Gates-huset? For et par dager siden. Jeg sendte henne til sheriffen.
BEKREFTET KOPI AV DØDSATTEST
EN PILEGRIMSREISE JOSEPH CRACKSTONES LIV OG LEVNET
HA EN FIN BURSDAG
Jeg vet at du er en kvadrupeljente, men jeg har øvd en hel uke.
Bursdag, ja. Fin, aldri.
-Har Ting sagt det til alle? -Hvem tror du leverte kaken?
Jeg brukte 98 % mørk sjokoladeganache. Jeg vet hvilken palett du liker.
Er det Enids gave?
Perfekt om man flykter fra et krigsherjet land.
-Liker du ikke en dag som bare er om deg? -Hver dag er det.
Denne har kake og en dårlig sang.
Så om jeg ber deg ut på en ikke-bursdagsmiddag uten sanger,
ville det interessere deg?
Jeg har en dødsstram tidsfrist. Med vekt på død.
En skoleoppgave?
Om hvordan hvitvaskingen av fortidens synder vil drepe oss alle.
Har du sett den før?
-Hva skal det være? -Glem det.
Har jeg gjort noe galt?
Det føles som du har ghostet meg siden Rave'N. Stemmer ikke det?
Jeg har visst fått et svar.
Svart, to sukker, til å ta med?
Trusselen som ble brent inn i skoleplenen…
Den er også etset inn i muren i Crackstone-krypten.
-Ikke si at du har gravd opp flere lik. -Det er en forbindelse.
Jeg skal etterlyse den døde pilegrimen.
Jeg trodde at når den gamle vendettaen var over, kunne du løse ekte forbrytelser.
Din far og jeg begravde stridsøksen. Det bør du også.
Jeg begraver ikke stridsøkser.
Jeg kvesser dem.
Jeg trenger hjelp.
-Ikke vær skadefro. -Vil du ha tegnetimer?
-Linjene dine er litt ujevne. -Jeg så den i et syn. Gjenkjenner du den?
-Når tegnet du den? -For et par dager siden.
Jeg begynte å få drømmene igjen, slik som før.
-Var monsteret i dem? -Nei, men jeg kunne kjenne det.
I skyggene, det lå og lurte i sinnet mitt.
-Vet du hvor dette er? -Det er den gamle Gates-villaen.
Jeg pleier å løpe forbi den. Hvordan det?
Ok, hør her.
Etter ballet ville jeg bare glemme deg, men jeg klarte det ikke.
Så jeg begynte å male, og det der dukket opp.
Jeg kan høre deg spille der oppe.
Se hvordan du forsvinner inn i musikken. Bare det føles som ditt virkelige jeg.
Du er Bianca, ikke sant?
Kan du gjøre meg en tjeneste? Kan du gi dette til Wednesday?
-Enids bursdagsgave. -Er ikke du kjæresten hennes?
Definitivt ikke.
Jo da, det går bra. Jeg skulle uansett gå nå.
-Jeg trodde ikke at du ville komme. -Ikke jeg heller.
Jeg fulgte rådet.
Men hvorfor er du her?
Jeg trodde ikke noe utskudd ville snakke med meg igjen.
Jeg ville bare snakke med noen. Det føles som vi er i samme båt.
Moren min kom hit for å minne meg om at en sirene alltid vil være en sirene.
Samme hva jeg gjør, vil noen alltid se ned på meg. Jeg vil vise at hun tar feil.
Jeg tenkte at du ville forstå det.
De fleste tror at jeg aldri vil bli til noe.
Og jeg har ikke gjort mye for å få dem til å skifte mening.
-Hvorfor ødela du ballet? -Jeg vet ikke.
Jeg var vel sint fordi faren min ble latterliggjort.
Jeg ville ta igjen. Men etter at vi gjorde det,
føltes det ganske fælt. Jeg innså at jeg måtte begynne helt på nytt.
Om det gir mening.
Mer enn du aner.
Garrett Gates bodde her. Gutten faren min ble anklaget for å ha drept.
Sheriffen sa at familien hans døde sammen med hatet deres.
PRIVAT EIENDOM INGEN ADGANG
Men spøkelser dreper ikke de levende. Goody viste meg huset av en grunn.
Jeg må avdekke hemmelighetene her eller dø i forsøket.
Jeg trenger en distraksjon.
Ta den fordømte telefonen, sheriff, det er Noble.
Jeg kan ha funnet ut hvem som står bak alt sammen.
Det er et skudd i mørket, jeg må forklare det.
Vi tar det over en pai på Værhanen som i gamle dager. Vi ses.
Nei!
Noble!
Ring nødtelefonen! Få fatt i en ambulanse!
AMBULANSE
Han lever. Så vidt.
-Si hva du så, og så kjører jeg deg hjem. -Det har jeg gjort.
-En blå Cadillac uten skilter. -Ja, jeg vet det.
Jeg vil ha en bedre forklaring. Hva gjorde du i ordførerens SUV?
-Jeg så ham komme ut av Gates-villaen. -Gates-villaen.
-Hva i helvete gjorde du der? -Var på husjakt.
Jeg hørte beskjeden han la igjen til deg. Jeg ble fascinert.
Da ordføreren var sheriff, hadde han mange ville teorier
om saker han ikke kunne løse, så vi diskuterte dem over en pai i den båsen.
Som oftest løp de ut i sanden.
Kall meg gjerne gammeldags, men når noen blir overkjørt på vei til politiet,
betyr det at de visste noe. Og alt peker i retning av Gates-familien og det huset.
Gates-familien.
De er døde, alle som en.
-Og jeg tror ikke på spøkelser. -Det burde du kanskje.
Hvordan havner du midt i alt fryktelig som skjer her omkring?
Jeg har utrolig flaks.
Fra og med nå er skolen stengt ned, og du har ikke tillatelse til å forlate området.
Wednesday, jeg hørte hva som skjedde med ordfører Walker. Er alt i orden?
Jeg kan ikke forestille meg å se noe sånt.
Det sto på ønskelisten min. Si til fengselsdirektøren at jeg er i cellen min.
Rektor Weems gjør det bare for ditt eget beste.
Du kunne ha blitt alvorlig skadd eller noe verre.
Hvordan går det med romanen?
Vipers etterforskning blir motarbeidet, men hun planlegger hva hun skal gjøre nå.
Høres spennende ut.
Jeg så denne i bokhyllen min og tenkte på deg.
-Mary Shelley skrev den da hun var 19. -Jeg vet det.
Hun er min litterære helt og nemesis. Jeg har to år og 364 dager å slå henne på.
Det er lurt å konsentrere seg om litterære monstre
og overlate de virkelige der ute til myndighetene.
"Ingen velger ondskap fordi de er onde. De forveksler det gode med lykke."
Shelley skrev det for å beskrive folk som Weems,
som gjør onde ting under dekke av at det er til alles beste. Ba hun deg om dette?
-Å oppfordre meg til å gjøre noe annet? -Nei.
Men hun vil utvise deg om du trosser henne.
-Så dette er til mitt eget beste? -Som alltid.
-Vi er ganske like. -Nei. Jeg vil ikke ha hjelp eller medynk.
Jeg har en mor og en terapeut. Det er tortur nok, selv for meg.
Hallo?
-Jeg har revurdert tilbudet ditt. -Tilbudet mitt?
Ikke-bursdagsmiddagen.
Å ja? Så flott.
-Når passer det? -Hent meg utenfor Aldrimer-porten 20.00.
Skru av billyktene.
Wednesday?
Ty? Hva sa jeg? Kom igjen, hold deg unna Wednesday Addams.
Hun er ei sånn jente som sårer deg. Tro meg, jeg kjenner typen.
Snakker du liksom om mamma nå?
Selvsagt ikke. For da måtte du faktisk snakke om henne.
Jeg kan ikke ta dette nå.
Jeg må på sykehuset og se til ordføreren. Vær hjemme før innetiden din.
Elsket du henne noensinne?
Mer enn du aner.
Jeg har tenkt på min ikke så entusiastiske reaksjon på overraskelsessoaréen din.
Og jeg må innrømme at jeg angrer på at jeg ikke viste mer takknemlighet.
-Mener du det? -Ikke ta helt av.
Om vi bare kunne komme oss vekk fra skolen for å feire på nytt. To bestevenner.
Så synd at skolen er stengt ned.
Har du sett den fullmånen…
Hva om jeg sier at jeg skal ulve ut, og får lov til å gå til burene?
Og du er med for å låse meg inn.
Min utspekulerthet har endelig smittet over på deg. Ting?
Du vet hva du skal gjøre?
Vi må ha på oss tubeskjerfene.
Jeg tror jeg la igjen mitt i fektesalen.
Nei, du la det igjen på Værhanen. Heldigvis tok Bianca det med.
Akkurat som en apehånd.
ALDRIMER-AKADEMIET
Herregud!
Kom igjen.
Hei. Hyggelig å se deg også.
-Vent, er han Uber-sjåføren vår? -Uber-sjåfør?
-Er dette ikke en date? -Er dette ikke en jentekveld?
Planene er endret.
Hvorfor har dere rare, matchende hetteskjerf?
Ikke spør. Bare kjør.
Hei, Wednesday?
Er dere her?
Jeg vet at du stadig er sur for maleriet, men jeg vil bare prate med deg.
Hvor er hun, Ting?
Helt seriøst, vil du gå inn der?
-Dette stedet er sykt nifst. -Jeg vet det.
-Ok. Jeg sa ikke ja til dette. -Ikke jeg heller.
Jeg ville ikke feire bursdagen med en middag eller en overraskelsesfest.
Jeg vil gjøre dette.
Da burde du bare ha sagt det. Du behøvde ikke å lure oss.
Om dere vil gå, gjør det. Jeg skal undersøke garasjen.
Hei, la meg prøve.
-Dette er meningsløst. -Kan jeg få prøve?
En varulvgreie.
-Det er bilen som kjørte på ordføreren. -Dette ble plutselig veldig dystert.
Vi må ringe faren til Tyler med en gang.
Hvorfor det? Så han kan ta meg med tilbake til Aldrimer og få meg utvist?
Det kommer ikke til å skje.
Jeg kommer til å dø i natt.
Her er de. Gates-familien. De tar seg godt ut til å være psykopater.
Der er Garrett, faren som hatet utskudd, Ansel,
og du må være Laurel. Alle er borte for lengst.
Så spørsmålet er, hvorfor førte Goody meg hit?
Har du sett nok?
Hvem har ikke et skummelt alter i familiebiblioteket?
Vårt er i stuen. Flere sitteplasser for en årelang Día de los Muertos.
DET VIL REGNE BLOD
NÅR JEG KOMMER TILBAKE
De er varme.
Tyler, undersøk resten av førsteetasje. Enid og jeg skal undersøke ovenpå.
Skal vi det?
Greit, du går til venstre, jeg til høyre.
Mener du at vi skal gå hver vår vei? Her inne?
Alle bestevenner dør sånn i en skrekkfilm.
Jo fortere vi leter, jo før kan du dra.
Nei, vær så snill.
Hvorfor er jeg her?
Jeg vet hva mamma ville sagt. "Enid, du er en dørmatte.
Du er for usikker. Vis tenner. Ingen liker en desperat liten pelsball."
Hold kjeft. Kom deg ut av hodet mitt!
Dette må du se, Wednesday.
Sengen er redd opp. Ikke noe støv eller spindelvev…
"LG?"
Laurel Gates.
Noen har visst flyttet tilbake til rommet sitt.
Det er ikke mulig.
Hun druknet utenlands for 25 år siden.
Kom igjen.
Dette er offisielt verdens verste jentekveld!
Kom dere ut! Det er her!
Matheisen! Kom igjen!
Å, herregud.
-Nei, ikke tubeskjerfet! -Hold opp.
Å, herregud.
Hva gjør du?
-Det er kroppsdelene fra monsterets ofre. -Kom igjen.
-Gikk det bra? -Og det bryr du deg om?
-Hva i helvete driver du med? -Vi må få med oss Tyler!
Monsteret er der!
Hold denne, Enid.
-Det er der! -Du er skadet. Kan du gå?
Hvor kom du fra?
Her. Ta dette.
Hva har skjedd med ham?
Takk, doktor.
Ikke for bare å snakke om meg, men jeg har et totalt panikkanfall nå.
Vi må tilbake før Weems skjønner at vi har vært borte.
Hva i helvete har skjedd?
-Dette er din skyld. -Vent, pappa. Jeg har det bra.
Jeg skjønner at du er opprørt, men du må se noe.
Alt var her.
Kroppsdelene og den blå Cadillacen, alteret og soverommet med friske roser.
-Ja, alt er borte nå. -Noen ryddet opp her etter at vi dro.
Jeg sa i går at alt pekte mot dette huset, og jeg hadde rett.
Rettferdiggjør det at sønnen min og vennene dine nesten døde?
Nå må du høre på meg.
Fra nå av forbyr jeg deg å treffe Tyler,
og jeg forbyr deg å følge opp noe som har med denne saken å gjøre.
Du brøt min direkte ordre og forlot skolens område.
For ikke å nevne at du satte vennene dine og deg i fare.
Det er grunn nok til å bli utvist. Jeg vet det. Og du har all rett til å gjøre det.
Men det ville være en alvorlig feil.
Jeg tror anger er tingen nå. Ikke overmot.
Jeg ber aldri om unnskyldning for å avdekke sannheten.
-Hva er dette? -Det er en advarsel fra Rowan.
-Er det derfor han prøvde å drepe deg? -Moren hans tegnet den før hun døde.
Sa at jeg ville ødelegge skolen. Men jeg tror at jeg er ment å redde den.
Du vet hva som står på spill. Alt du har sverget å beskytte.
Jeg syns jeg fortjener en sjanse til.
Vær så snill.
En overtredelse til…
Går du over streken igjen, blir du utvist. Uten noe om og men.
-Enid og Xavier slipper også straff. -Ingen flere forhandlinger. God natt.
Hvor skal du?
Til Yokos rom. Thornhill sa at jeg kan sove der noen netter.
Det trengs ikke. Jeg snakket med Weems. Du og Xavier får ingen straff.
-Skal jeg takke deg for det? -Jeg har sagt unnskyld. Det er over.
Over?
I kveld var bare toppen av bursdagskaken du ikke gadd å skjære opp.
Du bruker alle til å få det du vil, selv om det betyr å sette dem i fare.
Vi kunne ha dødd på grunn av besettelsen din.
Men vi gjorde det ikke.
Og nå er jeg ett steg nærmere å løse saken. Det er det viktige.
Jeg har prøvd, det har jeg virkelig, å være din venn.
Har bydd på meg selv.
Tenkt på dine følelser. Sagt: "Ja, hun virker som en seriemorder.
-Men hun er sjenert." -Jeg ba aldri om det.
Nei, fordi det er hva venner gjør! Man behøver ikke å be dem om det.
Det at du ikke vet det, sier alt.
Vil du være alene? Vær alene.
Goody advarte meg om at jeg ville ende opp alene. Kanskje det er uunngåelig.
Men for første gang i mitt liv føles det ikke bra.
Det er også noe annet.
En gnagende følelse.
Av at døden er nær.
Og holder øye med meg.
Men jeg lar meg ikke skremme. Og jeg gir aldri opp.
Det huset. Den familien.
Crackstone.
Monsteret. På en eller annen måte, meg.
Alle ser ut til å være forbundet som i et spindelvev.
Og da ordfører Walker kom for tett på sannheten, ble han brakt til taushet.
Det skal ikke skje med meg.
Så du som overvåker meg…
…vit dette.
JEG SKAL FINNE DEG
Jeg skal finne deg.
Tekst: S. Marum