EN NETFLIX-SERIE
Hvor godt kjenner vi foreldrene våre?
ARRESTASJONSRAPPORT
Ta faren min. Jeg har alltid sett på ham som en åpen bok.
En mann som legger skakkjørte planer og viser altfor mye følelser.
Men da han var elev, ble han anklaget for et drap som skjedde der oppe.
Derfor lurer jeg på…
…hva som virkelig skjedde den stormfulle natten for 32 år siden?
Jeg tror at han hadde et sverd, og det var virkelig ondt blod mellom dem.
Jeg liker ikke å sladre, sheriff Walker, men alt er Morticia Frumps feil.
De slåss om henne.
-Tish… -Jeg vet ikke hva jeg skal si, Gomez.
Å se deg med håndjern, anklaget for drap…
-Jeg har aldri elsket deg høyere. -Cara mia.
Det holder, Addams. Kom igjen.
Greit, vi drar. Kom igjen.
VELKOMMEN TIL FORELDREHELG
KAPITTEL V "EN VEMODIG LØNN SOM FORTJENT"
Å, stanken av tenåringsangst.
De beste årene i livet vårt, ikke sant, Tish?
Jo, helt klart, mi cariño.
Jeg håper Wednesday er glad for at vi er her.
Jeg la igjen beskjeder på krystallkulen uten å få svar.
Ikke vær urolig, min trutmunnede amorin. Hun dør nok etter å treffe oss.
Kom, vi går.
Aldrimer ble skapt som en trygg havn, der barna våre kan lære og vokse,
uansett hvem eller hva de er.
Jeg vet at de fleste har hørt om den uheldige hendelsen med en av elevene våre.
Men jeg er glad for å kunne si at Eugene er bedre
og kommer til å bli helt frisk. Så la oss konsentrere oss om det positive
og gjøre dette til vår beste foreldrehelg så langt.
Er han bedre? Snarere i koma.
Har du besøkt ham? Du er vennen hans.
-Det er min skyld at han er på sykehus. -Det er det ikke.
Monsteret har ikke angrepet noen den siste uken.
Kanskje du skremte det vekk.
Eller så har det gjemt seg for å unngå denne helgen.
Se på dette. Noen ting endrer seg aldri.
-Jeg burde tatt på meg pestmasken min. -Se på familien min.
Snakk om giftig flokkmentalitet.
Om 30 sekunder kommer mammas fordømmende klør frem.
La oss få dette overstått.
Der er hun. Som vi har savnet de anklagende blikkene og hånlige uttrykkene.
-Hvordan går det, lille regnskyen min? -Jeg trodde Ting fortalte alt jeg gjorde?
Det ynkelige knepet skjønte jeg umiddelbart.
Hvordan har den lille karen det?
-Har han fortsatt alle fingrene sine? -Slapp av. Jeg har ikke brukket noen.
Ennå.
Så fortell oss alt.
Etter at dere etterlot meg her, har jeg blitt jaktet på, plaget
og utsatt for et drapsforsøk.
Å, Aldrimer. Jeg er så glad i deg.
Enid. La meg få se på deg.
-Ett tusen, to tusen… -Har du ikke brukt voks?
Tre sekunder. En personlig rekord.
Er alt i orden? Du ser litt blodfattig ut. Spiser du nok rødt kjøtt?
Det er godt å se deg også, mamma. Og deg, pappa.
Jeg vet ikke hvor mye mer familiefellesskap jeg orker.
Du hoppet over unnskyldningen for at du var en dust forrige helg.
Unnskyld for det som skjedde på ballet. Jeg burde ikke bedt om sirenesangen din.
-Faren din kommer vel ikke i år heller? -Nei. Jeg fikk en melding i morges. Og du?
Gabrielle har ikke vist seg siden jeg kom hit.
Hun soler seg vel på Seychellene et sted.
Min elskede datter.
Jeg rakk det. Jeg ville ikke gått glipp av dette for alt i verden.
Du feilbedømte henne visst.
ALDRIMERS ÅRBOK
Den gamle årboken vår.
Jeg har ikke sett den på mer enn 20 år. Vi hadde det så fint, ikke sant, Larissa?
-Noen av oss hadde det bedre enn andre. -Ikke vær så ydmyk, da.
Du fylte alltid rommet med ditt nærvær.
Som et majestetisk mammuttre.
Og det gjør vel deg til tømmerhuggeren.
Der er den giftige sansen for humor som jeg alltid forgudet.
Husker du da vi sang den duetten under solverv-talentkonkurransen?
Judy Garland-imitasjonen din var dødslik henne.
Høres nærmest suicidal ut.
-Bildet mitt er borte. -Sier du det? Så merkelig.
Kan jeg låne denne i helgen? Så Gomez og jeg kan kose oss med minnene.
Greit. Skal vi komme til saken?
Wednesdays tilpasning til skolen har mildt sagt vært utfordrende.
Fordi jeg nekter å være med på uærligheten og fornektelsen på denne skolen.
Om monsteret som drepte Rowan og skadet Eugene.
Selv om jeg hører at han er bedre.
Vi har alltid oppmuntret henne til å si sin mening.
Av og til kan den skarpe tungen hennes såre dypt.
Terapeuten føler at hun ikke har vært åpen for prosessen.
-Den har ikke gitt resultatene vi ønsket. -Jeg er ingen prøvekanin.
Dr. Kinbott og jeg har snakket sammen og er enige om
at det ville være best om dere alle deltok i en familietime nå i helgen.
Nei.
Det tenkte jeg du ville si, men foreldrene dine syns nok det er lurt.
Vi tar ikke Wednesdays side, men vi er bare her i helgen.
Å, kom igjen.
Det kan vel ikke skade? For å være ærlig har jeg alltid likt hodekrymping.
Det er ikke den typen hodekrymping, mon chéri.
Tja, så skuffende. Men vi gjør alt for veslejenta vår.
PILEGRIMLAND
Ja. Pass på at de leter gjennom hulen etter alle tegn på det vesenet.
De kan ikke overse noe. De må samle alle beviser, ok?
Og kontakt laboratoriet om DNA-resultatet fra kloa.
Vi har én på sykehuset og en hel gjeng på likhuset. Jeg vil ikke ha flere.
Greit.
Fordømte drittsekk.
Hva er i veien?
Det er vanskelig å godta at en morder går fritt rundt i byen.
De bryr seg nok om Wednesday til å gå i terapi med henne.
Tyler, vi har snakket om dette.
Jeg vil ikke rote opp i familiens historie med en fremmed.
Tror du det er lett for meg å prate om dritten min?
Jeg har mye å gjøre akkurat nå.
Har du resultatene allerede?
Greit. Sperr av åstedet. Jeg kommer.
Er alt i orden? Hva er det som skjer?
Husker du Reggie, rettsmedisineren?
Han har akkurat skutt seg.
Så hvem vil begynne?
Skal vi prate om hvordan det er uten Wednesday hjemme?
For meg har det vært vanskelig å ikke ha Wednesday der.
Jeg trodde aldri jeg ville savne vanntorturen så mye.
Morticia, Gomez.
-Hvordan har det gått? -Det har vært tortur for oss også.
Heldigvis er det plass til to på Festers pinebenk.
En god strekk får alltid frem det beste i oss.
Querida mía.
Nå er det nok!
Det er på høy tid at foreldrene mine blir stilt til ansvar. De har løyet.
Hatt hemmeligheter. Morderiske hemmeligheter som vi må ta opp.
Hvorfor ble du siktet for drapet på Garrett Gates?
Siktelsen ble frafalt. Faren din er uskyldig.
Sheriffen her er ikke overbevist.
Stans, Wednesday. Dette er ikke riktig tid eller sted.
Dette er akkurat riktig sted.
-Disse timene… -Dette angår deg ikke, doktor.
Og jeg nekter å diskutere en gammel heksejakt med deg nå.
-Jeg… -Skatt, kanskje vi bør…
-Nei. Denne timen er over. -Gjør som du vil, mor.
Wednesday?
Om du nekter å si sannheten, må jeg bare grave den frem selv.
Du…
Takk for godteriet.
Det er faktisk potpurri. Ta med deg bollen, du.
Hva gikk det av deg?
Hvordan kunne du overrumple faren din sånn? Wednesday.
Jeg? Dere sa at jeg måtte gå her. Trodde dere at jeg ikke ville få vite det?
Du vet ikke alt. Faren din gjorde ikke noe galt.
Det avgjør jeg.
Potpurri?
-Hvordan fant du meg? -MorgenSang-samfunnet savner deg.
-Jeg savner deg. -Og med samfunnet mener du sekten?
Vi er en bevegelse som hjelper folk å ta kontroll over livene sine.
-Etter å ha tatt bankkontoene deres. -Jeg vil ikke krangle, Brandy Jane.
-Jeg heter Bianca. Nytt navn. Nytt liv. -Det er på tide å komme hjem.
Det stedet var aldri hjemme.
-Gideon sa du vil nekte. -Ikke nevn det navnet.
Tror du han ville brydd seg om en alenemor om vi ikke var sirener?
-Ikke snakk sånn om stefaren din. -Du har faktisk giftet deg med ham.
Han vil at du skal komme hjem så vi kan bli en familie.
Nei takk. Han har allerede én sirene som gjør som han vil.
Farvel, mamma.
Jeg vil ikke se flere MorgenSang-kjeder i denne byen.
Sirenesangen min forsvinner.
Rekrutteringen går veldig dårlig, og feil type mennesker stiller spørsmål.
-Dette er ikke en anmodning. -Og om jeg nekter?
Da vil alle her få vite hvordan du sirenesang deg inn på Aldrimer.
Jeg får endelig til noe, og du vil ødelegge det.
Du har ikke fått til noe som helst, Bianca.
Du svindler bare overklassen, men de er ikke vennene dine.
Før eller senere vil de gjennomskue deg. En sirene vil alltid være en sirene.
Når helgen er over, må du ha sagt farvel.
VILLBLOMSTHONNING
Jeg høstet kube tre.
Biene savner deg, Eugene.
Det gjør vi alle.
Takk for at du holder øye med ham. Er det noe nytt?
Han fortjente ikke dette.
Jeg burde ha ligget der.
Hvorfor gikk du uten meg?
-Vi mente ikke å skremme deg. -Du må være Wednesday.
-Mødrene til Eugene. Sue og Janet. -Han snakket bare om deg i det siste.
-Han var så glad for at du ble en summer. -Han har ikke hatt det lett på Aldrimer.
Han var så glad for at han endelig fikk en venn.
Jeg tok med honning.
Eugene elsker de biene som om de er barna hans.
Pusete, summende små unger.
-Han vil bli frisk, ikke sant? -Jeg må gå.
Det er første gang noen har tatt livet av seg her.
-De vet ikke hva de skal gjøre med liket. -Hva har du?
Våpenet var lovlig og registrert på ham. En Colt .45. Han hadde det i skrivebordet.
Jeg traff ham i forrige uke. Han gledet seg til å dra på cruise og bli pensjonist.
Man vet ikke hva som går gjennom noens hode.
En kule, ser det ut til. Har vi overvåkningsbildene?
Nei. Kameraet var dekket over. Svart tyggegummi.
De prøver å finne ut hvor lenge den har vært her.
Svart tyggegummi. Har du sett…
Selvmordsbrevet sier at han følte skyld over en gammel sak.
At han hadde dekket over noe, forfalsket rapporten og levd med skyldfølelsen siden.
-Hvilken sak? -Garrett Gates.
-Garrett Gates. Nå tuller du. -Har du hørt om den?
-Jeg har ventet på å ta morderen i 30 år. -Vet du hvem det var?
Det har bare vært én mistenkt.
Jeg trodde alltid at de dekket over sannheten.
Nå har jeg beviset.
GARRETT GATES - VÅR KJÆRE SØNN OG BROR DØDE FOR TIDLIG - ALLTID ELSKET
Jeg er skrubbsulten.
Er du ikke sulten, vennen min?
Appetitten min har unnsluppet meg. Akkurat som sannheten har unnsluppet deg.
Vi må fortelle henne det.
Hun vil aldri tro oss. Vi må være sterke.
Og håpe at det dukker opp noe mer makabert som vil distrahere henne.
Så, blir jeg nødt til å spørre?
Ajax og jeg har ikke definert forholdet vårt ennå.
Jeg snakker ikke om gutter. Har du ulvet løs ennå?
-Nei. -For en skuffelse.
Der har du meg. En enorm skuffelse.
Kan jeg spørre hva dette gjelder?
-Hva skjer, Ms. Thornhill? -Jeg aner ikke.
Gomez Addams.
Hva er det?
Du er arrestert for drapet på Garrett Gates.
Du har rett til å tie. Alt du sier, kan og vil bli brukt mot deg under en rettssak.
Pappa?
Du har rett til en advokat. Om du ikke har råd til en, vil en bli oppnevnt.
-Lille stormen min, hvordan har mor det? -Hun er knust. Hun hater oransje.
Jeg så henne legge en rose på en grav før i dag.
Det sto "Garrett Gates" på gravsteinen. Gutten du er arrestert for å drepe.
Kan du forklare?
Garrett var forelsket i moren din.
Han trodde at hun var interessert, ikke bare hyggelig.
Forelskelsen ble til en besettelse, og han begynte å forfølge henne.
-Hvorfor ringte dere ikke politiet? -Vi prøvde.
Men familien hans var den eldste og rikeste i byen. Ingen trodde på oss.
Garretts far, en trangsynt mann som hatet utskudd,
var rasende fordi moren din anklaget sønnen hans.
Alt tilspisset seg den kvelden Rave'N skulle foregå.
Moren din og jeg gikk ut for å få igjen pusten.
Addams!
Og da så jeg ham. Han hadde brutt seg inn på skolen.
Hans forskrudde kjærlighet til moren din gjorde ham gal.
Han stirret på meg med øyne fulle av morderiske hensikter.
Løp. Kom deg vekk. Han vil ikke skade meg.
Nei, Garrett! Stans!
Livet mitt passerte i revy foran øynene mine.
Drevet av sjalusi og hat var Garrett ustoppelig.
Da jeg så sverdet, våknet overlevelsesinstinktet mitt.
Det var en fryktelig ulykke.
Om jeg er objektiv, høres tilståelsen hans helt rimelig ut.
Han leverer den med perfekt oppriktighet. Kanskje faren min er akkurat den han sier.
Takk for at du er så ærlig.
Men så er det tingene som røper ham.
Måten han glatter ut barten på. Måten han blunker beroligende på.
Jeg har spilt russisk rulett med ham siden jeg var tolv. Jeg kjenner dem godt.
Beklager at jeg ikke var en bedre far.
Kan vi klare oss uten åpenlyse følelsesutbrudd?
Jeg vet at du misliker dem.
Hvor mange fedre gir døtrene sine en fektesabel når de er fem?
-Sabelhuggene dine var perfekte. -Eller lærer henne å svømme med haier?
-De syntes også at du var kaldblodig. -Riktig måte å flå en klapperslange på?
De smaker som kylling når de tilberedes riktig.
Poenget er at du har lært meg å være sterk og uavhengig.
Å finne veien i en verden full av svik og fordommer.
Du er grunnen til at jeg forstår hvor viktig det er å aldri miste meg selv.
Så som far har du vært mer enn tilstrekkelig.
Takk, Wednesday.
Vi må snakke sammen.
Hvordan kom du deg inn?
Bernice?
Bernice kan ha fått en telefon om at katten hennes holdes for løsepenger.
Faren min drepte ikke Garrett Gates.
Jeg har en underskrevet tilståelse og sabelen han brukte.
Jeg skal gi begge til statsadvokaten.
Syns du ikke det er litt vel beleilig?
Rettsmedisineren tar livet av seg over en gammel sak
den helgen faren min, din hovedmistenkte, kommer tilbake til byen?
Jeg ser bare en skyldig mann som skal betale for det han gjorde.
Og det beste var å få sette håndjernene på ham selv.
Ser du da ikke at noen desperat prøver å få etterforskningen til å spore av?
Jeg fant monsterets hule og ga deg DNA-beviset.
Har du engang testet det?
Det kan bli et sjokk, men du er ikke verdens midtpunkt.
Her. DNA-resultatene. Ikke noe treff. Ikke noe definitivt.
Så du tror alt er en tilfeldighet? Den som skadet Eugene, drepte rettsmedisineren.
Uheldigvis var kameraet på likhuset sabotert, så vi vet ikke hva som skjedde.
De satte svart tyggegummi på linsen. Skal jeg ta en DNA-prøve av den?
Noen prøver å avlede meg. Alt er en distraksjon.
Nei, dette er rettferdigheten som skjer fyllest.
Garretts familie fortjener en avslutning, selv om ingen av dem får oppleve den.
-Hva skjedde? -Moren hengte seg i bakhagen.
Faren drakk seg til døde. Selv søsteren slapp ikke unna.
Hun ble foreldreløs, ble sendt utenlands og druknet.
Alle sammen er borte.
Faren din har ikke bare Garretts blod på hendene, han har hele familiens.
-Her. Jeg har med en gave til deg. -Så søtt. Det behøvde du ikke.
Nei, men jeg syntes at vi kom litt feil ut denne helgen.
Jeg vil at du skal vite at jeg bare vil det beste for deg.
SOMMERLEIR
VARULVSOMMERLEIR
-Hva er dette? -Brosjyrer. For sommerleirer.
Dette er ikke bare vanlige sommerleirer.
-Det er leirer for varulvkonvertering. -Du behøver ikke å være dramatisk, Enid.
Vil du sende meg til konverteringsterapi?
Det gjorde underverker for kusinen din, Lucille.
Sju uker på landsbygda i Balkan, og så hylte hun mot månen på null komma null.
Slik man skal gjøre det. Vil du ikke ulve løs og endelig bli normal?
-Gå vekk. -Du glemte fiskeutstyret ditt.
Slutt å prøve å være snill.
-Det kler deg ikke. -Far tok med yndlingsagnet ditt.
Hva vil skje med ham?
Han har tilstått, så det blir ingen rettssak.
Etter at han får dommen, havner han i et fengsel der han vil bli gal uten mor.
De har aldri sovet hver for seg siden de giftet seg.
Jeg trodde jeg ville bli familiens første fange.
Lurch og jeg veddet.
Kom igjen. La oss se om fisken biter.
Litt av en fangst.
-Jeg vil savne ham, Wednesday. -Det er ikke over. Han er uskyldig.
Tja, om noen kan finne ut hvem som egentlig gjorde det…
…så er det deg. Du må finne sannheten og sette far fri.
Til det skjer, vet vi jo at mor vil bryte sammen.
Som betyr at vi må være sterke. Og med "vi" mener jeg deg.
Gi meg en av dem.
Hvor er mor, forresten?
Hun sa at hun ville være alene. Et sted ingen ville finne henne.
Hei, mor.
Hei, Wednesday.
Så du er en belladonna. Det tok ikke lang tid.
-Jeg avviste dem faktisk. -Hvorfor det? Fordi jeg var med?
Jeg vil aldri leve opp til din arv her, så hvorfor prøve?
Jeg vinner Poe-cupen, du klarte det fire ganger.
Jeg blir med på fektelaget, du var kaptein.
Hvorfor sendte du meg hit der jeg lever i din skygge?
-Det er ikke en konkurranse. -Alt er en konkurranse, mor.
Men jeg avviste dem mest fordi de er en banal sosial klubb.
Vi pleide å være så mye mer.
Oppgaven vår var å beskytte utskudd mot skade og trangsynthet.
Gruppen ble startet av en meksikansk slektning av din far.
-En av Amerikas første nybyggere. -Goody.
Jeg så maleriet i Pilegrimland.
Så ironisk. For hun drepte Joseph Crackstone.
Belladonnaene var hennes hemmelige, men dødelige svar på hans undertrykkelse.
Jeg vet hvorfor du har kommet hit. Så kom igjen. Spør.
Far drepte vel ikke Garrett Gates?
Nei.
Da jeg kom meg opp trappen, kjempet faren din for livet. Det var skremmende.
Nei, Garrett!
Garrett! Stans! La ham være!
Jeg glemmer aldri måten han så på meg.
Han frådet til og med rundt munnen.
Det var som å stirre inn i øynene på et vilt dyr.
Å nei.
Det var bare da jeg hørte skriket, at jeg innså hva jeg hadde gjort.
Faren din var så…
…rolig og modig.
Tish, du må forsvinne nå. Gå til rommet ditt og lås døren.
Du var aldri her. Skjønner du det? Morticia?
-Legg dette tilbake på bordet. Gå nå. -Ok.
Faren din tok skylden for å beskytte meg.
Jeg var så takknemlig da de frikjente ham.
Men jeg visste at dette en dag ville komme tilbake og hjemsøke oss.
Du sa at Garrett frådet rundt munnen, at øynene ikke så menneskelige ut.
Jeg har aldri sett noen så blendet av raseri.
Kanskje det ikke var det.
Skummende spytt, utvidede pupiller, mental forvirring. Hva er det typisk for?
-Men hvordan er det mulig? -Det er bare én måte å finne det ut på.
Dette minner meg om da du fikk ditt første begravelsessett.
-Du var så glad at du nesten smilte. -Er du sikker på at du ikke vil være med?
Nei, det går bra. Jeg vil ikke ødelegge moroa.
Sannhetens øyeblikk.
Hei, Garrett.
Jeg hadde rett.
Hva har vi her?
Det blir visst en familiegjenforening i fengselet i kveld.
Dere er begge arrestert.
Slå dere ned. Dere kan betale kausjon i morgen.
Selv ikke lovens lange arm kan skille oss.
-Vi får i hvert fall en siste natt sammen. -Ja.
Jeg har sett sjakaler med mer selvkontroll enn dere.
Dere tåler ikke en lang fengselsstraff. Og takket være meg, behøver dere ikke det.
Jeg visste at fengselsfuglen vår hadde en plan.
En suvenir fra utflukten vår. Jeg lånte den av Garrett.
Han døde av belladonnaforgiftning.
Bevaringen av bløtvevet og blåfargen bekrefter det.
-Som betyr at Garrett var døende… -Før du stakk ham.
Du ser enda deiligere ut som en uskyldig kvinne. Ja.
Kan dere to slippe hverandre og konsentrere dere?
Vis at du fortsatt fortjener å være min sønn! Drep alle utskuddene!
Snik deg inn på ballet og hell det i punsjen.
Addams!
Wednesday.
Så du syner?
Hva skjedde? Hva så du?
Da Garrett døde, hadde han en ampulle med belladonna som knuste i lommen hans.
Han prøvde ikke bare å drepe far.
Han skulle bruke giften til å drepe hele skolen.
PILEGRIMLAND
Takk for at du ville treffe oss på så kort varsel.
Ja, skjulte trusler har den virkningen.
Garrett Gates ble ikke drept av et stikk.
Den blå glansen er et tegn på belladonnaforgiftning.
Men det visste du allerede, ikke sant?
Fordi da du var sheriff, var du ansvarlig og dekket over det.
Ansel Gates hatet utskudd og Aldrimer.
Han hevdet at jorden skolen ble bygd på, ble stjålet fra familien for 200 år siden.
Garrett dro dit den kvelden for å forgifte punsjen og drepe alle ungdommene.
Ansel tilsto alt sammen en gang han var døddrukken. Det var hans idé.
Hvorfor ba du dr. Anwar forfalske obduksjonsrapporten?
Du visste sannheten om hvordan han døde.
Jobben min var å bevare freden. Om det hadde blitt en rettssak,
ville Jerichos og Aldrimers rykte blitt ødelagt.
Jeg tror du bare var bekymret for ryktet ditt.
Garrett skrøt av at faren hans kontrollerte sheriffen.
Ett år senere ble du valgt til ordfører. Uten tvil med full støtte fra Ansel Gates.
Jeg finner antydningen støtende.
Det jeg finner støtende, er at du kunne forhindret Garretts død.
Om du hadde gjort jobben din da jeg sa ifra at han forfulgte meg.
Men nei. Menn som deg aner ikke hvordan det føles ikke å bli trodd.
Hva vil dere?
At alle siktelsene frafalles.
Faren min må settes fri umiddelbart med en full beklagelse fra sheriffen.
Har vi en avtale?
Du var imponerende der inne.
JERICHO RÅDHUS
Når begynte synene dine?
For et par måneder siden. Før jeg dro til Aldrimer.
Så leit at du ikke ville si det.
Jeg vet at vi har hatt våre problemer.
Vi har navigert de lumske grunnene i forholdet mellom mor og datter.
Men jeg er alltid her for deg. Alltid.
Iblant når jeg tar på noen eller noe,
får jeg voldsomme glimt fra fortiden eller fremtiden.
Jeg kan ikke kontrollere det.
De mentale evnene våre ligger i spekteret av hvem vi er.
Gitt mitt lynne, pleier synene mine å være positive. Det gjør meg til en due.
Og med noen som meg? Som ser verden gjennom en mørkere linse?
Du er en ravn.
Synene dine er kraftigere og sterkere.
Men uten riktig opplæring kan de føre til galskap.
Jeg ville hjulpet deg om jeg kunne. Men vi læres ikke opp av de levende.
Noen fra slekten tar kontakt fra det hinsidige når vi er klare.
Goody har gjort det. Jeg har sett henne før.
Vær forsiktig, Wednesday. Goody var en veldig sterk heks,
men hevnen drev henne for langt, og selv hun kunne ikke redde seg selv.
Beklager alt dette.
Jeg bærer ikke nag, jeg tar bare blodhevn.
Så datteren din og sønnen min har blitt…
…venner.
Jeg syns synd på den som blir fanget av slangeblikket hennes,
men han må være en fin fyr. Hun godtar ikke noe annet.
Det kan han takke moren sin for.
Pappa! Jeg har savnet deg sånn, pappa.
-Querida. -Mi amor.
Ikke treng dere på meg.
Så, det er bestemt. Seks uker på Uleleiren.
-Du må velge hvilken aktivitet… -Nei. For jeg drar ikke.
Ikke denne sommeren. Aldri.
Om jeg skal ulve løs, så gjør jeg det når det passer meg, ikke deg.
Jeg håper bare at du en dag vil godta meg som jeg er.
Jeg er stolt av deg, jenta mi. Du gjør som du vil.
Jeg skal hjelpe deg på én betingelse.
-Vent til skoleåret er over. -Hvordan vet jeg at du ikke rømmer igjen?
Fordi vi har begge for mye å tape. Men etter dette
skal du og MorgenSang forsvinne fra livet mitt for alltid.
Ikke overdriv.
Vi kan i det minste ikke si at foreldrehelgen ikke var nervepirrende.
-Jeg visste at du ikke kunne drepe. -Det gjør vondt å høre det.
Men takk, min lille dødsfelle.
Da jeg bladde gjennom denne årboken,
ble jeg minnet på alt det fantastiske jeg opplevde her.
Men det var bare det. Noe jeg opplevde.
Du må bane din egen vei. Jeg vil ikke være en fremmed i livet ditt.
Om du trenger meg til noe som helst, hva som helst,
er jeg bare en krystallkule unna.
Takk, mor.
Jeg visste det.
-Jeg så Rowan bli drept den kvelden. -Hva sier du?
Du var Rowan neste morgen.
Da du deltok i talentkonkurransen, imiterte du ikke bare Judy Garland,
du var henne.
Du er en formskifter.
For en fascinerende teori.
Jeg lurer på hva sheriff Galpin vil synes når jeg sier det.
Du vil ikke fortelle det til noen. Det ville ikke bety noe om du gjorde det.
Rowans far vet hva som skjedde,
og han støtter min avgjørelse om ikke å melde fra.
-Hvorfor det? -Fordi Rowan ikke var tilregnelig.
Telekineseevnene drev ham fra vettet, og han prøvde å drepe deg to ganger.
Hans tragiske død lot oss løse situasjonen
uten å stille skolen eller Rowan i dårlig lys.
Du og ordfører Walker er likedan. Begraver lik for å skjule hemmeligheter.
Jeg gjorde det jeg måtte, for å skjerme skolen mot oppstyr og beskytte elevene.
Fortell Eugene det.
Hvordan beskytter du ham?
Hva i all verden?
DET VIL REGNE FLAMMER
Tekst: S. Marum