‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בואו נעשה הערכת מצב, טוב?‬
‫שק על הראש שלי ליצירת בלבול מקסימלי,‬
‫פרקי כף היד נקשרו בחוזקה כזאת‬ ‫שאספקת הדם שלי נעצרה,‬
‫ואין לי מושג אם אחיה או אמות.‬
‫בהחלט מסיבה מהסוג שאני אוהבת.‬
‫מי מעזה לחדור לחלל הסודי שלנו?‬
‫את יכולה להסיר את המסכה, ביאנקה.‬
‫וכך סתם, תקוותיי התנפצו‬ ‫על סלעים של אכזבה מרה.‬
‫מצאתי את עצמי לא מול רוצח פסיכוטי,‬
‫אלא מול חבורת תיכוניסטים ליצנים.‬
‫רגע, עדיף כבר עם מסכה.‬
‫איך הגעת הנה?‬
‫רואן הראה לי.‬
‫כיס שמאל.‬
‫זיהיתי את סימן המים מהדף על הפסל של פו.‬
‫ואז פתרתי את החידה.‬ ‫-רגע, יש חידה?‬
‫חשבתי שפשוט מקישים פעמיים.‬
‫אתה כנראה החכם בחבורה.‬
‫אחוות הסולנום היא מועדון חברים אליטיסטי.‬
‫מלשון ״אליטה״.‬
‫אנחנו עושים מסיבות גג, קמפינג,‬ ‫לפעמים שוחים בעירום בחצות.‬
‫ויוקו היא מיקסולוגית חובבת.‬
‫המוחיטו נטול האלכוהול שלה מעולה.‬ ‫אנחנו די פרועים.‬
‫וואו. ולא אומרים לכם מתי ללכת לישון?‬
‫חשבתי שאחוות הסולנום פורקה.‬
‫כן, הקבוצה נסגרה לפני 30 שנה‬ ‫אחרי שאיזה תלמיד נורמלי מת.‬
‫אבל יש לנו הרבה בוגרים עשירים,‬ ‫אז וימס מעלימה עין‬
‫בתנאי שאף אחד לא עושה גלים.‬ ‫-מישהו כמו רואן?‬
‫העפנו את הלוזר הזה בסמסטר שעבר.‬
‫השאלה היא, מה נעשה בה?‬
‫הכניסה לספרייה הזו היא לחברים בלבד.‬
‫אני מציע שנזמין אותה להצטרף.‬ ‫-מה?‬
‫הוריה היו חברים.‬
‫אחרי מה שהיא עשתה בגביע פו?‬ ‫אין מצב!‬
‫דיברנו על לא לעשות גלים? היא צונאמי!‬
‫רק בגלל שניצחתי אותך במשחק שלך?‬ ‫אחסוך לך את הטרחה.‬
‫אני לא מעוניינת להצטרף.‬
‫את מסרבת לנו? ברצינות?‬
‫היית מאמינה?‬
‫תתירו אותה.‬
‫שחררתי את עצמי לפני חמש דקות.‬
‫רוצה פנס גם בצד השני?‬
‫חובבנים כמוכם מוציאים לחטיפות שם רע.‬
‫- פרק 3: ״חברה או צער״ -‬
‫לחקירה שלי היו כל כך הרבה קצוות חוטים‬ ‫שיכולתי לארוג מהם תכריך.‬
‫עדיין אין לי מושג‬ ‫איך רואן קם לתחייה באופן מסתורי,‬
‫או למה המפלצת הזאת משוטטת ביערות.‬
‫אבל כרגע,‬ ‫אין דבר שמסקרן אותי יותר מהספר הזה.‬
‫אם אני אהיה אחראית‬ ‫לחיסולה של אקדמיית נוורמור,‬
‫השאלה היא,‬
‫למה אני באפוקליפסה הזאת לצד צליין?‬
‫כל התלמידים יתייצבו להתנדבויות שלהם‬ ‫בשעה עשר בדיוק,‬
‫ולאחר מכן ייפגשו לארוחת צהריים באחת.‬
‫כידוע לכם, אירועי יום הקהילה השנה‬ ‫יסתיימו באירוע מיוחד:‬
‫טקס חנוכת פסל חדש בכיכר העיר,‬
‫שיכלול גם הופעות של תלמידי נוורמור.‬
‫בתור נציגי בית הספר,‬
‫בטוחני שהתנהגותכם תהיה למופת.‬
‫יש! קיבלתי את עולם הצליינים!‬
‫באמת יש לי כישורים חברתיים מולדים‬ ‫ונוכחות בימתית,‬
‫אז זו הייתה הבחירה המתבקשת. מה את קיבלת?‬
‫״אי זבל״, מה שזה לא יהיה.‬
‫חנות עתיקות מוזרה וקריפית.‬ ‫אבל את תאהבי אותה.‬
‫אני מחזיקה ציפורניים‬ ‫שאג׳קס ואני נצוות ביחד.‬
‫אלוהים, קיבלתי את ״השבשבת״. בוא נחליף.‬
‫ונסדיי, אל תדאגי לגבי הצ׳לו שלך.‬
‫אדאג שהוא יגיע לכיכר העיר אחר הצהריים.‬
‫הצ׳לו שלי?‬
‫שמעתי את הסרנדה שניגנת על הגג.‬
‫מרשים.‬
‫נידבתי אותך ללוות את תזמורת המצעדים‬ ‫של תיכון ג׳ריקו בטקס.‬
‫אני בטוחה שזה לא יהיה אתגר בשבילך,‬ ‫לנגן מנגינה משמחת של ״פליטווד מק״.‬
‫בתנאי שתבטיחי לתלות אותי כמכשפה אחר כך.‬
‫- עולם הצליינים -‬
‫למה אתה בוהה בקיר חלק?‬
‫הוא לא היה חלק ביום הקהילה שעבר.‬
‫עדיין יש לך בטן מלאה‬ ‫על זה שסירבתי להזמנה שלכם?‬
‫לא יודע, סיכנתי את עצמי למענך.‬ ‫-אוי נו באמת.‬
‫אני סתם בשר תותחים‬ ‫במלחמה הקרה שלך ושל ביאנקה.‬
‫יש לי עיסוקים דחופים יותר.‬ ‫-מה למשל?‬
‫לאתר את המפלצת שטרפה את שותפך לחדר לשעבר.‬
‫אלוהים… בפעם האחרונה, רואן הועף.‬
‫כולם ראו אותו עוזב.‬ ‫-דיברת איתו מאז?‬
‫סימסתי לו כמה פעמים אבל לא קיבלתי תשובה.‬
‫חשבתי שהוא רוצה שנוורמור‬ ‫תהיה במראה האחורית שלו.‬
‫או שהוא מת.‬
‫למה אכפת לך כל כך? הרי לא הכרת אותו.‬
‫למה כל כך לא אכפת לך?‬
‫גם אם יזלזלו בי וימציאו מיליון תירוצים,‬ ‫אני לא אפסיק.‬
‫יופי, אני רואה שאת גם גנבת.‬
‫מה כל כך חשוב ביומן ״סולנום״ ישן?‬
‫לא נראית מופתע כשהראיתי לך את זה אמש.‬
‫ראית את זה בעבר, נכון?‬
‫כן. כמה ימים לפני חג הקציר.‬ ‫הוא היה פתוח על השולחן של רואן,‬
‫אז הנחתי שהוא גנב אותו‬ ‫אחרי שהעפנו אותו מאחוות הסולנום.‬
‫התעמתתי איתו, והוא די התחרפן.‬
‫זה לא ייאמן…‬ ‫-שתוק!‬
‫איך יכולת?‬ ‫-זה טירוף!‬
‫הוא הטיח אותך בקיר באמצעות הטלקינזיס שלו.‬
‫כן.‬
‫איך ידעת?‬
‫ניחוש מוצלח.‬
‫זה מוזר שאת מופיעה פה.‬
‫היומן הזה בן 30 שנה, לא?‬
‫ולמה קראקסטון איתך בתמונה?‬
‫אתה יודע מי זה?‬
‫כן, זה ג׳וסף קראקסטון.‬
‫המייסד של ג׳ריקו.‬
‫הוא די מפורסם פה.‬
‫כן, תראי.‬
‫זה הוא.‬
‫- עולם הצליינים -‬
‫שריף.‬ ‫-כן.‬
‫זוכר את בני, לוקאס?‬
‫בהחלט. נתקלתי בו ובחברים שלו‬ ‫בשבוע שעבר ב״שבשבת״.‬
‫אני צריך ללכת לעבודה.‬
‫היי, אל תסתבך היום. הבנת?‬
‫אל תתלהב כל כך.‬
‫המנודים האלה עוד עלולים לחשוב‬ ‫שאנחנו שמחים שהם כאן.‬
‫משהו עדיין אורב ביערות,‬ ‫ובטח קשור לבית הספר הזה.‬
‫אתה מוכן להפסיק‬ ‫להפריח האשמות לכיוון אקדמיית נוורמור?‬
‫אתה יודע עד כמה ג׳ריקו תלויה בה.‬
‫מי לדעתך מממן את הכבישים שלנו, הגנים…‬ ‫אפילו את המשכורת שלך?‬
‫אני רק ממלא את תפקידי‬ ‫ודואג לשלום העיירה שלנו, בוס.‬
‫אל תטיף לי, דונובן.‬
‫לפני שתושבי ג׳ריקו בחרי בי לראשות העיר,‬
‫אני ענדתי את התג הזה, זוכר?‬
‫לא נראית לי כמו חובב היסטוריה אז.‬
‫אם זה טוב לעסקים, זה טוב לג׳ריקו.‬
‫בייחוד אם העסק שלך הוא ״עולם הצליינים״.‬
‫היי.‬
‫פשוט תמצא את הדוב הארור ותטפל בו.‬
‫כן, טוב… כולם לשבת.‬
‫יש לנו הודעה מיוחדת.‬
‫ברוכים הבאים, תלמידי אקדמיית נוורמור.‬
‫בשם קהילת ג׳ריקו כולה,‬
‫אנו מאושרים לקבל את פניכם היום.‬
‫נדיבותכם ועבודתכם הקשה‬ ‫יזכו אתכם ב… קהילת עולם!‬
‫טוב, ניפגש כאן באחת לארוחת הצהריים.‬
‫תיהנו!‬
‫אניד.‬
‫תתחלפי איתי במשימה.‬
‫מה? לא.‬
‫״אי זבל״ זה ממש לא הקטע שלי.‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫אני צריכה לבדוק את ״עולם הצליינים״.‬ ‫-אבל ונסדיי, זאת לא החלפה הוגנת.‬
‫למה שאסכים לבלות את היום‬ ‫באיזו חנות גרוטאות מחניקה?‬
‫מפני שאג׳קס יתנדב שם.‬
‫דבר הציץ בשיבוץ שלו.‬
‫אבל אם את לא מעוניינת…‬ ‫-לא!‬
‫אלוהים, תודה! אין כמוך!‬
‫- אי זבל -‬
‫- צפרא טבא, צליינים -‬
‫ברוכים הבאים לעולם הצליינים!‬
‫משפטי מכשפות מדי יום!‬
‫בשעה שתיים! בשעה ארבע!‬
‫היי, גבר! אישה!‬
‫היי, ונסדיי.‬ ‫רוצה לעשות צילום קבוצתי של ״המזמזמים״?‬
‫נראה שלא.‬
‫שלומות לכם, צעירי נוורמור היקרים.‬
‫אני הגברת ארלין ואני אהיה המ״מ שלכם.‬
‫״מתנחלת מקורית״.‬
‫במטותא,‬ ‫שימו את הניידים שלכם על רטט וחושו נא,‬
‫שכן אתם עומדים לנסוע אחורה בזמן‬ ‫אל שנת 1625,‬
‫אל המאחז הראשון שהוקם כאן בג׳ריקו.‬
‫מולכם,‬
‫הביטו:‬
‫בית הוועד.‬
‫בתוכו נמצא אוסף של פריטים‬
‫הקשורים למייסדה האהוב והצדיק‬ ‫של העיירה ג׳ריקו,‬
‫ג׳וסף קראקסטון.‬
‫ומנגד, ״בית הכיסא״ שלנו,‬ ‫השירותים הניטרליים־מגדרית הראשונים בארה״ב.‬
‫קושייה בפי.‬
‫מהרי נא, ילדתי.‬
‫אילו מחפציו של ג׳וסף קראקסטון‬ ‫מוצגים בבית הוועד?‬
‫זו ממש תיבת אוצר.‬
‫יש שם כלים חקלאיים מקוריים, צלחות,‬ ‫ואפילו סיר הלילה של משפחת קראקסטון!‬
‫נשמע מרתק. אני מתנדבת לעבוד שם.‬
‫צר לי, לא. התערוכה הזאת בשיפוץ.‬
‫היום תעבדו כולכם‬ ‫בלב הפועם של עולם הצליינים.‬
‫- באר הפאדג׳‬ ‫מאז שנת 1955 -‬
‫״באר הפאדג׳״?‬
‫יותר כמו ״סוכרת בקופסה״.‬
‫מתנדבים, זקפו אוזניכם.‬
‫הפאדג׳ הוא הדם בעורקיה של קהילתנו הצנועה.‬
‫ודוגמיות מובילות למכירות.‬
‫אז קחו לכם מדים וקופסאות,‬
‫ותביאו נחת לאבותינו.‬
‫זה משמש לחניקת תיירים?‬
‫אני די בטוח שהוא מת.‬
‫רואה את סימני הצמיג על הזנב שלו?‬
‫אמנית מקומית אספה אותו מכביש 22 הסמוך.‬
‫את מנסה להגיד לי שמישהי‬
‫אוספת חיות שנדרסו והופכת אותן ל… זה?‬
‫זה נחטף כמו לחמניות חמות.‬ ‫יש פה אגף שלם שמוקדש לחתיכים האלה.‬
‫סנאים, בואשים, נחשים,‬
‫ומה שאני הכי אוהבת:‬
‫משפחה של חמוסים עושה מנגל.‬
‫חמוד רצח.‬
‫אתם רוצים לעזור?‬
‫לא תזיק להם הברשה ופתיחת קשרים.‬ ‫זה מרענן את הפרווה.‬
‫אולי נעשה את זה אחרי…‬
‫הפסקת קפה ממושכת.‬
‫נכון, אג׳קס?‬
‫כן, נקפוץ ל״שבשבת״.‬
‫רוצה משהו משם?‬
‫אין צורך לשלם ביוקר על משקאות של היפסטרים.‬
‫אני חולטת צ׳אגה.‬
‫תערובת משלי.‬
‫תה פטריות.‬
‫אני מלקטת אותן בעצמי.‬
‫תתחילו לסרק. מחכה לכם הפתעה.‬
‫אתם מוזמנים לטעום פאדג׳ צליינים ״אותנטי״,‬
‫שעשוי מפולי קקאו‬ ‫שלוקטו ע״י שבטי ילידים מנוצלים באמזונס.‬
‫מה?‬
‫כל ההכנסות קודש למוסד הזה,‬ ‫שכולו טיוח פתטי של ההיסטוריה של ארה״ב.‬
‫חוץ מזה, הפאדג׳ הומצא רק כעבור 258 שנים.‬
‫מישהו מעוניין?‬
‫תראו את היצור הגרגרן הזה.‬
‫בבקשה, אני צריך לחזור ל…‬
‫איחס.‬
‫בוא הנה!‬
‫תיכנס לשם!‬
‫שלום, צליינים.‬
‫שחררו אותו.‬ ‫-גם את רוצה להיות בעמוד הקלון?‬
‫זוכר מה קרה בפעם שעברה?‬
‫תפסו אותה!‬
‫אתם עדיין כאן?‬
‫אסור לי להסתבך יותר עם אבא שלי.‬
‫לא, חכה!‬
‫לוקאס…‬
‫בוא ננקה אותך.‬
‫- השבשבת‬ ‫קפה ומאפייה -‬
‫המנהלת וימס.‬
‫נראה שיש לנו עוד יום קהילה מוצלח.‬
‫ו…‬
‫תודה על תרומתך הנדיבה‬ ‫לקמפיין לבחירתי מחדש.‬
‫לאות תודה על שיתוף הפעולה המתמשך.‬
‫נראה שכולם מתנדבים כמתוכנן,‬
‫ועד כה, לא היו שום בעיות.‬
‫ראש העיר ווקר,‬
‫תכיר, זאת מרילין ת׳ורנהיל.‬
‫ברוח שיתוף הקהילה,‬ ‫היא המורה הנורמלית הראשונה בנוורמור.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫נפגשנו פעם?‬
‫לא רשמית. אבל אני רואה אותך פה כל בוקר.‬
‫אתה תמיד יושב בתא האחורי‬ ‫כשאני שותה את המאצ׳ה־לאטה היומי שלי.‬
‫ידעתי!‬
‫מיס ת׳ורנהיל, המשיכי לעדכן אותי.‬
‫בייחוד לגבי תלמידה אחת, הכוכבת בעלת הצמות.‬
‫כן.‬
‫זאת הפעם הראשונה שמישהו נחלץ להגנתי.‬
‫אמרת שהמזמזמים עוזרים זה לזה.‬
‫אני יודע שזה יישמע מפתיע,‬
‫אבל אין לי חברים.‬
‫אתה מזכיר לי את אחי.‬
‫מלבד הרצון לחנוק אותו בכל רגע אפשרי.‬
‫בוא איתי.‬
‫אני צריכה לדעת יותר על קראקסטון הזה.‬
‫צריך לפרוץ לבית הוועד.‬
‫תן לי את הפלטה שלך.‬ ‫-מה? למה? השיניים שלך ממש טובות.‬
‫לא ישרות ולבנות כמו של אניד, ובכל זאת…‬ ‫-תן אותה!‬
‫ואם הגברת ארלין תתפוס אותנו?‬
‫קוד הכוורת. נכחיש הכול.‬ ‫-זה לא קוד הכוורת!‬
‫ועל מה בכלל כל הרעש?‬
‫הפאדג׳ הוא ללא ספק הדבר הכי טוב פה.‬
‫שתוק ותשקיף.‬
‫סבתא שלי אמרה לי פעם‬ ‫שסודות הם כמו זומבים.‬
‫הם אף פעם לא מתים באמת.‬
‫לא ברור לי איזה סוד קראקסטון מסתיר,‬
‫אבל יש לי תחושה מוזרה‬ ‫שהתשובות לגבי העתיד שלי נמצאות בעבר.‬
‫״בית הוועד העתיק, 1625.״‬
‫דבר, זו הנערה שראיתי בחיזיון.‬
‫היא אפילו מחזיקה את אותו ספר.‬
‫הספר השחור שהחזיקה‬ ‫מחוץ לקבר של קראקסטון.‬
‫צפרא טבא.‬
‫אחותך ללימודים,‬ ‫זאת עם העיניים הכהות והפרצוף החמוץ.‬
‫היכן היא מסתתרת?‬
‫את מתכוונת לוונסדיי אדמס?‬
‫כמו שאני מכירה אותה,‬ ‫היא מסתתרת במקום שהיא לא אמורה להיות בו.‬
‫זה הספר!‬
‫״קודקס אומבררום״.‬
‫״ספר הצללים״ בלטינית.‬
‫יופי. זה זיוף.‬
‫לא יודעת מי זאת ״אטסי״,‬ ‫אבל היא בטח לא הייתה מתיישבת מנודה.‬
‫מה בשם הפאדג׳ את עושה פה?‬
‫הגברת ארלין. צפרא טבא.‬
‫צפרא טבא, נו באמת…‬
‫הבהרתי כי בית הוועד נמצא בשיפוצים.‬
‫ידוע לי כי שמעת אותי.‬
‫סיפרתי לה שהדלת לא הייתה נעולה,‬ ‫ושאת מתה לדעת יותר על קראקסטון.‬
‫כן, וארון התצוגה הזה כבר היה פתוח.‬
‫הספר הזה הוא העתק.‬
‫מה את אומרת.‬
‫הספר המקורי נגנב בחודש שעבר,‬ ‫בזמן משפט המכשפות של השעה 14:00.‬
‫הוא כנראה הפריט האותנטי היחיד כאן,‬
‫ובכל זאת, כרטיס עולה 29.95 דולר?‬
‫סכרי פיך!‬
‫אני מעבירה את שניכם לתורנות חביצת פאדג׳.‬
‫בית הוועד המקורי,‬ ‫זה שמופיע בציור. איפה הוא?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫עברתי הנה מסקוטסדייל באפריל.‬
‫- אי זבל‬ ‫חנות ענתיקות -‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫זה עושה לי צמרמורת.‬
‫לא יודע.‬
‫נראה לך שסנאי וחולדה יכולים להיות זוג?‬
‫הם משני מינים שונים לגמרי.‬
‫כן.‬
‫לגמרי.‬
‫למה לא?‬
‫יש להם הרבה קווי דמיון.‬ ‫רוב האנשים פוחדים מהם,‬
‫אז זה רק אנחנו… הם… נגד העולם.‬
‫זה היה… עמוק.‬
‫דרך אגב, אני…‬
‫אהבתי את איך שחיבלת בסירה שלנו בגביע פו.‬
‫זה היה די מגניב.‬
‫תודה. אתה לא כועס שהפסדתם?‬
‫עשיתי את זה בתור טובה לזווייר.‬
‫הוא חבר שלי, אבל הוא סופר־תחרותי.‬
‫הוא נראה כזה רגוע.‬
‫יש לו צד אפל שרוב האנשים לא רואים.‬
‫נראה לי שזה בגלל שיש לו אבא מפורסם.‬
‫כל הלחץ הזה…‬
‫אתה קולט שזאת השיחה הכי ארוכה שהייתה לנו?‬
‫גורגונים לומדים לא ליצור קשר.‬
‫לא הייתי רוצה להפוך מישהו לאבן בטעות.‬
‫אני לא פוחדת שתהפוך אותי לאבן.‬
‫זה רק זמני.‬
‫באמת?‬
‫את מתכוונת ברצינות?‬
‫מאה אחוז!‬
‫אז… חשבתי להתגנב מאחורי החממה הערב.‬
‫אמור להיות ירח כחול.‬
‫זה קורה רק פעם ב־23 שנה,‬ ‫או משהו משוגע כזה.‬
‫אמור להיות שם נוף מהמם.‬
‫סבבה. תיהני.‬
‫אגב, את יודעת שמלא תלמידים‬ ‫הולכים להזדיין שם, נכון?‬
‫כלומר, זה…‬ ‫-אג׳קס!‬
‫כל הבוקר פלרטטתי איתך,‬ ‫ופיזרתי רמזים ושיחקתי אותה חמודה,‬
‫תוך כדי סירוק חיה שנדרסה,‬ ‫רק כדי שתזמין אותי לדייט!‬
‫זה מה שעשית!‬
‫תהיתי למה הברשת לאופוסום‬ ‫את הזנב כל כך הרבה זמן.‬
‫אז…‬
‫את רוצה שניפגש הלילה מאחורי החממה?‬
‫כן.‬
‫כן, אני רוצה.‬
‫היי, אג׳קס! אתה יכול לעזור לי להזיז‬ ‫את הגירית רופאת השיניים לחלון הראווה?‬
‫יש!‬
‫אני לא מאמינה שהוא הזמין אותי.‬
‫חשבתי שאת אמורה להיות בעולם הצליינים.‬
‫נטשתי אותו בטרם אאבד את שפיותי.‬
‫כן?‬
‫רוצה קפה?‬
‫זה אחד הבונוסים של המטלה הנפלאה הזאת.‬
‫באתי לחפש את טיילר.‬
‫הזהרתי אותך מפניו.‬
‫פעמיים.‬
‫אבל אני אחליט עם מי לדבר.‬
‫צלצלת?‬
‫ההזמנה הקבועה?‬
‫וגם עזרה.‬
‫בית הוועד המקורי מהמאה ה־17…‬
‫אתה יודע אם הוא עדיין קיים?‬
‫השרידים שלו נמצאים ביער קובהם,‬ ‫אבל זאת ממש חורבה.‬
‫תראה לי.‬
‫שם. אבל תקשיבי, זה מקום מפוקפק.‬
‫כל מיני מסוממים שורצים שם.‬ ‫אבא שלי מפנה את המקום כל כמה שבועות.‬
‫במה מדובר?‬
‫כלום.‬
‫פיתחת אובססיה למפלצת היער הזאת?‬
‫היית מעדיף שאפתח אובססיה‬ ‫לסוסים וללהקות בנים?‬
‫תודה על העזרה.‬
‫היי, תקשיבי.‬
‫לא קל למצוא את החורבה.‬
‫אני יכול לקחת אותך.‬ ‫המשמרת שלי נגמרת ב־14:00.‬
‫המנהלת וימס תקרע אותי לגזרים‬ ‫אם לא אבוא להקדשת הפסל.‬
‫ולמרות שזה נשמע מפתה,‬ ‫אני מעדיפה להנמיך פרופיל.‬
‫חוץ מזה, אני יודעת להתמצא בשטח.‬
‫אל תגידי לי שהיית בצופים.‬
‫אני אוכלת צופות לארוחת בוקר.‬
‫יש לי דוד שחטף על זה עונש מאסר.‬
‫גם אני ציפיתי ליותר.‬
‫למי את מדברת, ילדה קטנה?‬
‫אם תקרא לי שוב ״ילדה קטנה״,‬
‫לא אוכל לערוב לביטחונך.‬
‫המקום הזה הוא שלי. לכי מפה!‬
‫דבר, תן לי יד?‬
‫היי!‬
‫רד ממני!‬
‫אין פה כלום.‬
‫לא, לא מספיק שאגע במשהו.‬
‫החזיונות שלי מתרחשים באופן ספונטני.‬
‫הייתי מעדיפה שיער ורוד‬ ‫מאשר לבקש מאימא שלי עצה.‬
‫מה, אתה רוצה שאוכיח לך?‬
‫לא.‬
‫כלום.‬
‫זה בטח יאיר את עינינו.‬
‫- טאקו בל -‬
‫החזיונות שלי קשים לחיזוי‬ ‫כמו מתקפות כרישים.‬
‫לשרוף אותה!‬
‫-לשרוף אותה!‬
‫לשרוף אותה!‬
‫בת השטן!‬
‫חיה רעה!‬
‫מכשפה!‬
‫הכי על חטא!‬
‫הסתלקי!‬
‫מכשפה!‬ ‫-פנו דרך!‬
‫גודי אדמס!‬
‫נשפטת בפני האל ונמצא כי את אשמה.‬
‫את מכשפה,‬
‫קוסמת,‬
‫פילגשו של לוציפר בכבודה ובעצמה.‬
‫על חטאייך,‬
‫את תישרפי הלילה,‬
‫ותטעמי את טעם להבות השאול.‬
‫אני חפה מפשע.‬
‫אתה, ג׳וסף קראקסטון, הוא שצריך לעמוד לדין.‬
‫היינו כאן לפניכם.‬
‫חיינו בהרמוניה עם הטבע ועם הילידים.‬
‫אבל גנבתם את האדמה.‬
‫טבחתם בחפים מפשע.‬
‫גנבתם מאיתנו את רוח השלום שלנו.‬
‫אתם המפלצת האמיתית. כולכם!‬
‫תענישו אותי!‬
‫שדה שכזאת לא ברא השטן!‬
‫ואני אשלח אותך בחזרה!‬
‫לא!‬
‫אתם משרתי שטן משוקצים!‬
‫לא אשקוט עד שאטהר את העולם החדש‬
‫מכל המנודים!‬
‫יצורים מתועבים!‬
‫הציתו אש!‬
‫אימא!‬
‫אימא.‬
‫אין זמן, ילדתי.‬
‫השאירי אותי כאן. הצילי את עצמך.‬
‫הוא כבל את כולנו לרצפה.‬
‫לא אעזוב בלעדייך.‬
‫תברחי. נקמי את מותנו.‬
‫מצאי את האחרים והצילי את עתידנו.‬
‫אנא, טלה קטן שלי.‬
‫רוצי כמה שיותר מהר.‬
‫את תקוותנו היחידה.‬
‫הוא לא ינוח עד שיהרוג את כולנו!‬
‫הוא כאן.‬
‫לא תוכלי להימלט.‬
‫דבר, ראיתי אותה!‬
‫הנערה מהחזיונות שלי.‬
‫קוראים לה ״גודי אדמס״,‬
‫ואני מאמינה שהיא אחת מאבותיי,‬ ‫מלפני 400 שנה.‬
‫זה כנראה המזוקן שהיה פה קודם.‬
‫בוא!‬
‫המפלצת היא אנושית.‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫עקבתי אחרי המפלצת.‬
‫ראית אותה?‬
‫היא פה? יש לך משאלת מוות או משהו?‬
‫מה בדיוק אתה עושה פה?‬
‫שמעתי אותך אומרת‬ ‫שאת הולכת לבית הוועד העתיק.‬
‫מזל שהגעתי כשהגעתי.‬
‫גיליתי דבר אחד.‬
‫המפלצת היא אנושית.‬
‫עקבות המפלצת הפכו לעקבות אדם.‬
‫תראי לי.‬
‫הגשם שטף אותם.‬
‫אני יודעת מה ראיתי.‬ ‫-אני מנסה לשמור על ראש פתוח.‬
‫איזו גדלות נפש מצדך.‬ ‫-אני חושב שאת צודקת לגבי רואן.‬
‫למה שינית את דעתך פתאום?‬
‫סימסתי לו שוב היום.‬
‫הצעתי להיפגש בחופשת האביב‬ ‫ולעשות סנובורד כמו שעשינו בשנה שעברה.‬
‫הפעם הוא ענה לי מיד.‬
‫אמר שהוא לא יכול.‬
‫אבל לא עשיתם סנובורד בשנה שעברה.‬
‫מצד אחד רציתי להאשים‬ ‫את המוזרות שלו בזמן האחרון.‬
‫לא רציתי לחשוב שקרה משהו רע.‬
‫הטיוח תמיד גרוע יותר מהפשע.‬ ‫-עכשיו אני צריך שתגידי לי את האמת.‬
‫למה הלכת לבית הוועד העתיק מלכתחילה?‬
‫רציתי לדעת יותר על קראקסטון.‬
‫לברר איך הוא קשור לכל זה.‬
‫כן, וניסית להשתמש‬ ‫בכוחות ראיית הנסתר שלך. נכון?‬
‫למה אתה חושב שיש לי כאלה?‬
‫ניחוש מוצלח. מתי זה התחיל?‬
‫לפני שנה בערך.‬
‫כשזה קורה, אני מרגישה‬ ‫כאילו אני נוגעת בחוט חשמל חשוף.‬
‫בדרך כלל אני נהנית מזה.‬
‫כן, אבל את לא שולטת בזה,‬ ‫וזה מחרפן אותך.‬
‫לאבא שלי יש כוחות.‬
‫וינסנט ת׳ורפ.‬
‫אחי מעריץ שרוף שלו.‬
‫צפה בספיישל שלו מווגאס כ״כ הרבה פעמים‬ ‫שאני מופתעת שזה לא צרוב לו באישונים.‬
‫אז חייתי עם המאסטר בעיני עצמו,‬
‫והדבר הראשון שהוא יגיד לך‬ ‫זה שאי אפשר לסמוך על חזיונות.‬
‫הם מראים רק צד אחד של התמונה.‬
‫ראיתי את ג׳וסף קראקסטון מולי,‬ ‫בבירור כמו שאני רואה אותך.‬
‫הוא קיבץ את כל המנודים בבית הוועד‬ ‫ושרף אותו עליהם.‬
‫טוב, הוא היה מניאק סדיסטי.‬
‫אז מה? חלפו 400 שנה.‬
‫זה לא קשור להווה.‬
‫ואם זה כן?‬
‫ראית מה רואן צייר.‬ ‫קראקסטון עמד ברחבת בית הספר.‬
‫את יוצרת סיפור בראש שלך,‬ ‫ומבססת אותו על חזיונות.‬
‫הם אומרים לך מה את רוצה לראות.‬ ‫-אתה מסגביר לי את הכוחות שלי?‬
‫אני רק אומר שאבא שלי, המומחה,‬
‫היה מזהיר אותך שיכולת על־טבעית‬ ‫לא מבוססת על היגיון.‬
‫היא מופעלת ע״י רגשות.‬
‫ובואי נודה בזה, רגש זה לא הצד החזק שלך.‬
‫אני חושבת שרואן צדק.‬
‫משהו רע עומד לקרות,‬ ‫ואני מוכרחה לעצור אותו.‬
‫ולהתחיל במפלצת הזאת.‬
‫מי שהיא לא תהיה.‬
‫חשבתי ששום דבר לא מפחיד אותי.‬
‫אבל זה היה לפני‬ ‫שהסתכלתי לג׳וסף קראקסטון בעיניים.‬
‫אני לא מאמינה בגן עדן ובגיהינום,‬
‫אבל אני מאמינה בנקמה.‬
‫אני נוהגת להגיש אותה חמה עם כאב בצד,‬
‫אבל עוד לא התמודדתי‬ ‫עם יריב יצוק בברונזה.‬
‫תודה.‬
‫אני מתכבד לחגוג את תולדות עירנו,‬
‫ואת מייסדה הנאצל של ג׳ריקו,‬ ‫ג׳וסף קראקסטון.‬
‫הוא האמין שבעזרת לב שמח ואוזן פתוחה,‬
‫אין דבר שעירנו לא תוכל להשיג.‬
‫ולכן, שנינו כאחד,‬
‫הקהילה שלנו וחברינו באקדמיית נוורמור,‬
‫הקמנו אנדרטה לזכרו.‬
‫הלוואי שרוחו של ג׳וסף קראקסטון תונצח לעד.‬
‫זה היה אסון!‬
‫ראש העיר רותח מזעם!‬
‫קיבלתי אינספור טלפונים ומיילים זועמים‬ ‫מתושבי העיירה, תלמידים לשעבר והורים.‬
‫הם רוצים תשובות, וגם אני.‬
‫הייתי מנהלת את האינקוויזיציה,‬ ‫אבל מכשירי העינויים שלי נשארו בבית.‬
‫מיס אדמס…‬
‫את כבר על קרח דק.‬
‫קרח דקיק!‬
‫אני נשבעת בנשמתו של עקרבי המנוח,‬
‫ידי לא הייתה במעל.‬
‫- בנזין -‬
‫אמנם אין לי ראיות מוצקות,‬ ‫אבל אני רואה אותך.‬
‫את מגנט לצרות.‬
‫אם ״צרות״ זה לא להאמין לשקרים,‬ ‫לעשרות שנים של אפליה,‬
‫מאות שנים של התייחסות למנודים‬ ‫כאל אזרחים סוג ב׳ ומטה…‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-ג׳ריקו.‬
‫למה בכלל יש לעיירה הזאת יום קהילה?‬
‫את לא יודעת מה ההיסטוריה‬ ‫האמיתית שלו עם מנודים?‬
‫הסיפור האמיתי של ג׳וסף קראקסטון?‬
‫אני יודעת. במידת מה.‬
‫אז למה להיות מעורבת בטיוח?‬
‫מי ששוכח את ההיסטוריה,‬ ‫נגזר עליו לשחזר אותה.‬
‫זה ההבדל בינך וביני.‬
‫היכן שאת רואה אבדון,‬
‫אני רואה הזדמנות.‬
‫אולי זו ההזדמנות לתקן את העוולות.‬
‫לפתוח דף חדש ביחסים‬ ‫בין נורמליים לבין מנודים.‬
‫שום דבר לא השתנה מאז קראקסטון.‬
‫הם עדיין שונאים אותנו,‬
‫אבל עכשיו הם מסווים את זה‬ ‫בעזרת קלישאות וחיוכים.‬
‫מי שלא מוכן להילחם למען האמת…‬ ‫-את חושבת שאני לא מעוניינת באמת?‬
‫ודאי שכן.‬
‫אבל בעולם, לא הכול שחור ולבן.‬
‫יש גוונים של אפור.‬
‫אולי בשבילך.‬
‫או שהם יכתבו את הסיפור שלנו, או שאנחנו.‬
‫אי אפשר גם וגם.‬
‫את מתישה.‬
‫אני יודעת.‬
‫לילה טוב, מיס אדמס.‬
‫אבל דעי לך…‬
‫אני לא מתעייפת בקלות.‬
‫מי שם?‬
‫מוגזם?‬
‫אני מרגישה כאילו‬ ‫הפצצת אותי בנפאלם, אניד.‬
‫איזה אושר שיש לי דייט עם אג׳קס הערב.‬
‫זה ישכיח ממני את אחר הצהריים האיום.‬
‫אני חושבת שחטפתי פוסט־טראומה.‬ ‫לא הספקתי אפילו לרקוד את הריקוד שלי.‬
‫איזו טרגדיה.‬
‫איזה מין פסיכי היה רוצה לחבל‬ ‫בכזה אירוע משמח?‬
‫את תאחרי.‬
‫אחלי לי הצלחה.‬
‫אם הוא ישבור את לבך, אשפד את לבו.‬
‫אני לא מאמינה בהתנדבות חובה,‬
‫היסטוריה בציפוי סוכר,‬
‫או סופים טובים,‬
‫אבל יותר מכול,‬
‫אני לא מאמינה בצירופי מקרים.‬
‫בפרפראזה על אגתה כריסטי,‬
‫צירוף מקרים אחד הוא רק צירוף מקרים,‬
‫שניים הם רמז,‬
‫ושלושה הם הוכחה.‬
‫לא!‬
‫הציור של רואן, בו רואים אותי עם קראקסטון,‬ ‫מתרחש מתישהו בעתיד,‬
‫אזהרותיה של גודי אדמס לגבי קראקסטון‬ ‫היו בעבר,‬
‫והמפלצת נמצאת כאן, בהווה.‬
‫- מורטישה פראמפ -‬
‫שלושה צירופי מקרים‬ ‫שחייב להיות ביניהם קשר.‬
‫המפלצת הזאת יכולה להיות כל אחד.‬
‫השריף חושב שהן קיימות‬ ‫רק מאחורי חומות בית הספר.‬
‫האמת היא שיש מפלצות בכל מקום.‬
‫ולפעמים, המפלצות שלא חושדים בהן‬ ‫הן המסוכנות ביותר.‬
‫הן לא צריכות שיניים וטפרים כדי להפחיד.‬
‫הן מסתתרות בצללים עד שאיש לא מסתכל,‬
‫ואז תוקפות.‬
‫אבל אני מסתכלת עכשיו.‬
‫ולא אעצור עד שאגלה את האמת.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬