‫- תיכון ננסי רייגן -‬
‫אני לא בטוחה של מי היה הרעיון המעוות‬
‫להכניס מאות בני נוער לבתי ספר‬ ‫בלתי מתוקצבים,‬
‫שמנוהלים בידי אנשים‬ ‫שחלומותיהם נרמסו לפני שנים,‬
‫אבל אני מעריכה את הסדיזם.‬
‫אני רוצה שמות.‬
‫אני לא יודע מי הם היו! בחיי!‬
‫זה קרה מהר כל כך.‬ ‫-פאגסלי, רגש פירושו חולשה.‬
‫תתאפס על עצמך.‬
‫עכשיו!‬
‫אתה מפחד?‬
‫את בסדר?‬
‫אין לי כוונה לספר לאחי‬
‫שלאחרונה רודפים אותי חזיונות.‬
‫הם באים בלי אזהרה.‬
‫התחושה היא כמו של טיפול במכות חשמל,‬ ‫רק בלי תחושת הסיפוק אחר כך.‬
‫תשאיר לי את זה.‬
‫ונסדיי?‬
‫מה תעשי?‬
‫את מה שאני הכי טובה בו.‬
‫יו, דלטון. תראה.‬
‫אחותו של פיגסלי.‬
‫היי, יצורה.‬
‫זה אימון סגור.‬
‫אף אחד לא יענה את אחי חוץ ממני.‬
‫- אקדמיית נוורמור -‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫״אל תוך הלילה הקסום‬
‫״אני לוחש בלאט‬
‫״תפילה חרישית‬
‫״כמנהג החולמים‬
‫״ואז אני נרדם וחולם‬
‫״חלומות עלייך‬
‫״אני נזכר‬
‫״שאמרת שלום…״‬
‫יקירתי,‬
‫עד מתי את מתכוונת להיות קרה אלינו?‬
‫לרץ׳, תזכיר בבקשה להוריי‬ ‫שאני כבר לא מדברת איתם.‬
‫אני מבטיח לך, צפעון קטן שלי,‬
‫את תאהבי את נוורמור.‬
‫נכון, טיש?‬ ‫-בוודאי.‬
‫זה בית הספר המושלם בשבילה.‬ ‫-למה?‬
‫מפני שזה היה בית הספר המושלם בשבילך?‬
‫אני לא מעוניינת ללכת בדרכך.‬
‫להיות קפטנית נבחרת הסיף.‬
‫מלכת הפרום האפל. נשיאת מועדון הסיאנסים.‬
‫רק התכוונתי שסוף סוף תהיי‬ ‫בקרב בני גילך שיבינו אותך.‬
‫אולי אפילו יהיו לך חברים.‬
‫נוורמור לא דומה לאף פנימייה אחרת.‬
‫זה מקום קסום.‬
‫שם הכרתי את אמך.‬
‫והתאהבנו.‬
‫אתם עושים לי בחילה.‬
‫לא בקטע טוב.‬
‫יקירתי, אנחנו לא אלה‬ ‫שהעיפו אותך מבית הספר.‬
‫משפחתו של הנער עמדה להגיש תלונה‬ ‫על ניסיון לרצח.‬
‫איך זה היה נראה בתיק האישי שלך?‬
‫נורא.‬
‫כולם היו יודעים שנכשלתי במשימה.‬
‫כאן זה בסדר.‬
‫- אקדמיית נוורמור‬ ‫שמאלה -‬
‫תודה.‬ ‫-אתה בטוח שאתה רוצה לרדת פה?‬
‫השביל אולי נראה יפה,‬ ‫אבל הוא עובר ליד נוורמור.‬
‫בית הספר למנודים?‬
‫זה הניסוח המנומס.‬
‫מעולם לא הייתה לי בעיה עם מנודים.‬
‫המדריך שלי במחנה הקיץ היה איש־זאב.‬
‫בחור טוב.‬
‫כן, הם בדיוק כמוך וכמוני.‬
‫עד שהם קורעים לך את הגרון.‬
‫תודה.‬
‫- אקדמיית נוורמור -‬
‫לפחות מזג האוויר נהיה נאה.‬
‫- המנהלת וימס -‬
‫״ונסדיי״ זה שם כה מיוחד.‬
‫אני מנחשת שזה היום בשבוע בו נולדת.‬
‫נולדתי ביום שישי ה־13.‬
‫שמה לקוח משורה משיר הילדים האהוב עליי.‬
‫״ונסדיי מלאה בצער״.‬
‫תמיד הייתה לך‬ ‫פרספקטיבה ייחודית על העולם, מורטישה.‬
‫אמך סיפרה לך שהיינו פעם שותפות לחדר?‬
‫וסיימת את הלימודים מבלי לאבד את שפיותך?‬ ‫מרשים.‬
‫המסע החינוכי שלך בהחלט היה מעניין.‬
‫שמונה בתי ספר תוך חמש שנים.‬
‫עוד לא בנו בית ספר שמסוגל להכיל אותי.‬
‫גם המקום הזה בטח לא שונה.‬
‫בתנו מנסה לומר‬ ‫שהיא מעריכה מאוד את ההזדמנות.‬
‫בדרך כלל אנחנו לא מקבלים‬ ‫תלמידים באמצע שנת הלימודים,‬
‫אבל בהתחשב בציוניה המושלמים של ונסדיי,‬
‫והעבר המפואר של המשפחה בבית הספר,‬
‫שוחחתי עם הוועד, והסכמנו לחרוג ממנהגנו.‬
‫לריסה, מה לגבי ה… טיפולים של ונסדיי?‬
‫זה יעשה בצו בית משפט.‬
‫אנחנו עובדים עם מטפלת בג׳ריקו.‬ ‫היא יכולה להיפגש פעמיים בשבוע.‬
‫שמעת, ענן סערה קטן שלי?‬
‫את בידיים טובות מאוד.‬
‫נראה אם היא תשרוד את המפגש הראשון.‬
‫שיבצתי אותך במעונות שאמך גרה בהם.‬
‫היכל אופליה.‬
‫תרענני את זכרוני.‬
‫אופליה היא זאת שמתאבדת‬ ‫לאחר שמשפחתה הוציאה אותה מדעתה. נכון?‬
‫שנכיר את שותפותייך החדשות?‬
‫זה כה… ססגוני.‬
‫שלום, שותפה!‬
‫ונסדיי,‬
‫זאת אניד סינקלייר.‬
‫את מרגישה בסדר?‬
‫את נראית קצת חיוורת.‬
‫ונסדיי תמיד נראית חצי־מתה.‬
‫ברוכה הבאה להיכל אופליה!‬
‫לא חבקנית. קיבלתי.‬
‫אנא סלחי לוונסדיי.‬
‫היא אלרגית לצבעים.‬
‫וואו.‬
‫מה קורה לך?‬
‫אני חוטפת פריחה,‬ ‫ואז הבשר נושר מהעצמות שלי.‬
‫למרבה המזל,‬ ‫הכנו לך תלבושת אחידה בהזמנה מיוחדת.‬
‫אניד, לווי את ונסדיי למשרד הרשם‬
‫כדי לאסוף אותה ואת מערכת השעות.‬
‫ותעשי לה סיור בדרך.‬
‫אקדמיית נוורמור נוסדה ב־1791‬
‫כדי לחנך אנשים כמונו.‬
‫מנודים, יצורים, מפלצות…‬
‫איזו קבוצה מוחלשת שרק תרצי.‬
‫תחסכי ממני את התוכן השיווקי המכובס.‬
‫אני לא מתכוונת להישאר פה לאורך זמן.‬ ‫-למה?‬
‫זה היה רעיון של הוריי.‬
‫תראי, הנה אימא שלי, מחייכת אליי.‬
‫הם חיפשו כל תירוץ כדי לשלוח אותי הנה.‬
‫זה חלק מהתוכניות הזדונית‬ ‫אך השקופה לגמרי שלהם.‬
‫איזו תוכנית?‬
‫להפוך אותי לגרסה של עצמם.‬
‫אם ככה, אולי תוכלי להבהיר משהו.‬
‫יש שמועות שהרגת תלמיד בביה״ס הקודם שלך,‬
‫ושהורייך הוציאו אותך מזה בפרוטקציה.‬
‫בעצם, שני תלמידים. אבל מי סופר?‬
‫ברוכה הבאה לרחבה.‬
‫זה מחומש.‬
‫הקטע של הגותית הציניקנית‬ ‫אולי עבד בביה״ס הנורמלי,‬
‫אבל כאן זה אחרת.‬
‫אעשה לך ויקי על הסצנה החברתית של נוורמור.‬
‫אין לי עניין לקחת חלק‬ ‫בקלישאות נוער שבטיות.‬
‫אז תשתמשי בזה כדי לתדלק‬ ‫את הבוז האינסופי שלך.‬
‫יש כאן מנודים מסוגים רבים,‬
‫אבל ארבע הקליקות המרכזיות‬ ‫הן ניבים, שעירים, סקלנים וקשקשים.‬
‫אלה הניבים, כלומר ערפדים.‬
‫חלקם נמצאים פה כבר עשרות שנים.‬
‫הטמבלים האלה הם שעירים, כלומר אנשי־זאב.‬
‫כמוני.‬
‫כשהירח מלא, רועש פה מאוד.‬
‫זה הרגע שבו אנחנו מזדאבים.‬ ‫אני מציעה לך להשיג אוזניות מבטלות רעש.‬
‫אני מניחה שהקשקשים הם אנשי ים?‬
‫את קולטת מהר.‬
‫וזאת ביאנקה ברקליי,‬ ‫הדבר הכי קרוב לבת מלוכה שיש בנוורמור.‬
‫אם כי הכתר שלה קצת רעוע לאחרונה.‬
‫היא יצאה עם האומן המיוסר שלנו,‬ ‫זווייר ת׳ורפ,‬
‫אבל הם נפרדו בתחילת הסמסטר,‬
‫מסיבה לא ידועה.‬
‫מרתק.‬ ‫-אני יודעת, נכון?‬
‫הוולוג שלי הוא המקור מס׳ 1‬ ‫לרכילות על נוורמור.‬
‫יו, אניד! לא תאמיני מה שמעתי‬ ‫על השותפה החדשה שלך.‬
‫היא אוכלת בשר אדם!‬
‫היא זללה את התלמיד ההוא שהיא רצחה.‬
‫תשמרי על הגב שלך.‬
‫להפך.‬
‫למעשה, אני מפלטת את גופות הקורבנות שלי‬ ‫ומאכילה בהן את ביבר החיות שלי.‬
‫אג׳קס, זו השותפה החדשה שלי, ונסדיי.‬
‫את בשחור־לבן!‬
‫כמו פילטר אינסטגרם במציאות!‬ ‫-תתעלמי ממנו.‬
‫גורגונים מתמסטלים יותר מדי.‬
‫הוא חמוד אבל אין לו מושג.‬
‫זה בי״ס קטן, ולא היה הרבה מידע עלייך ברשת.‬
‫ממש כדאי שתהיי באינסטה, סנאפצ׳ט וטיקטוק.‬
‫הרשתות החברתיות הן בעיניי‬ ‫מדמנה מתישה של חיזוקים חסרי משמעות.‬
‫תראי אותך, מלכודת מוות קטנה שלי!‬
‫כשאני רואה אותך בתלבושת האחידה הזאת,‬ ‫זה מעלה המון זיכרונות איומים. נכון, טיש?‬
‫כן.‬
‫בנים, אולי תחכו במכונית?‬
‫ונסדיי ואני צריכות רגע לבדנו.‬
‫פאגסלי.‬
‫אתה רכרוכי וחלש.‬
‫בחיים לא תשרוד בלעדיי.‬
‫אני נותנת לך חודשיים, מקסימום.‬
‫גם אני אתגעגע אלייך, אחותי.‬
‫אם היו לך תוכניות לברוח,‬ ‫הן מסתיימות ברגע זה.‬
‫הזהרתי את כל בני המשפחה‬ ‫ליצור איתי קשר ברגע שתשחירי את סף דלתם.‬
‫אין לך לאן ללכת.‬
‫כרגיל, את ממעיטה בערכי, אימא.‬
‫אני אברח מבית הסוהר החינוכי הזה,‬
‫ואת לא תשמעי ממני שוב לעולם.‬
‫את נערה מבריקה, ונסדיי,‬
‫אבל לפעמים את מכשילה את עצמך.‬
‫אני בטוחה שתלמדי לאהוב את נוורמור,‬
‫ושזו תהיה חוויה משנת־חיים בשבילך,‬ ‫כמו שהיא הייתה בשבילי.‬
‫הבאתי לך משהו קטן.‬
‫W.‬
‫M.‬
‫האות הראשונה של שמותינו.‬
‫הוא עשוי מאבן לבה שחורה,‬
‫שכוהנים אצטקיים השתמשו בה‬ ‫כדי לעורר חזיונות.‬
‫זה מסמל את החיבור בינינו.‬
‫איזו מהרוחות שלך הציעה‬ ‫את הפיצ׳פקע המחריד הזה?‬
‫אני לא את, אימא.‬
‫לעולם לא אתאהב,‬ ‫או אהיה עקרת בית, או אקים משפחה.‬
‫שמעתי שנערות בגילך אומרות דברים פוגעניים,‬
‫ושלא צריך לקחת ללב.‬
‫למזלך, אין לך לב.‬
‫סוף סוף מילה טובה לאימא שלך.‬
‫לרץ׳,‬
‫את כדור הבדולח, בבקשה.‬
‫אסור לנו לדבר איתך בשבוע הראשון,‬ ‫בתקופת ההסתגלות,‬
‫אז נתקשר ביום ראשון הבא.‬
‫אל דאגה, אהובתי.‬
‫העקרבונת שלנו לא תהיה לבדה.‬
‫איפה שאר הגופה שלו?‬
‫טוב…‬
‫הטורסו וזרוע אחת נמצאים שם.‬
‫מצאנו רגל ליד האגם.‬
‫יש זרוע שם, על העץ,‬
‫ויתר החלקים עדיין לא נמצאו.‬
‫האירוע תואם את הפרופיל‬ ‫של שתי התקיפות מהשבוע שעבר.‬
‫טוב. תפרסמי אזהרה למטיילים להתרחק מהיערות.‬
‫אל תנפיקי אישורים למדורות עד הודעה חדשה.‬
‫מה אתה רוצה שאגיד לתקשורת?‬
‫אתה יודע שהם ינהרו הנה כמו יתושים ביולי.‬
‫תגידי להם שהדוב חזר.‬ ‫-אתה לא באמת מאמין בזה, שריף.‬
‫נכון, אני לא מאמין.‬
‫מה שעשה את זה לא היה אנושי.‬
‫אני יודע שהרציחות האלה קשורות לנוורמור,‬ ‫אבל לא יכול להוכיח את זה. עד שאוכל…‬
‫זה פשוט דוב.‬
‫מה לעזאזל עשית לחדר שלי?‬
‫מחלקת את החדר שלנו שווה בשווה.‬
‫נראה כאילו קשת בענן הקיאה בצד שלך.‬
‫אני…‬ ‫-אודה לך על שתיקתך.‬
‫זה זמן הכתיבה שלי.‬
‫זמן הכתיבה שלך?‬
‫אני מקדישה שעה ביום לרומן שלי.‬
‫אם תעשי כמוני, אולי הוולוג שלך יהיה נהיר.‬
‫קראתי יומנים של רוצחים סדרתיים‬ ‫עם פיסוק טוב יותר.‬
‫אני כותבת בקול שלי!‬
‫זאת האמת שלי. זה מה שהעוקבים שלי אוהבים.‬
‫העוקבים שלך הם מן הסתם אימבצילים.‬
‫הם מגיבים לסיפורים שלך‬ ‫בתמונות קטנות ונדושות.‬
‫את מתכוונת לאמוג׳י?‬
‫ככה אנשים מבטאים רגשות.‬ ‫אני מבינה שהקונספט הזה זר לך.‬
‫כשאני מסתכלת עלייך,‬ ‫אני נזכרת באמוג׳ים הבאים:‬
‫חבל, מעדר, בור.‬
‫דרך אגב, בשם ״אדמס״ יש D כפולה.‬
‫אם את רוצה לרכל עליי,‬ ‫לפחות תאייתי את שמי כהלכה.‬
‫כבי את זה.‬
‫זו האזהרה האחרונה שלך.‬
‫אל תתעסקי איתי.‬
‫לחתלתולה הזאת יש ציפורניים,‬ ‫ואני לא מפחדת להשתמש בהן.‬
‫ערב טוב, בנות.‬
‫סליחה על הבוץ.‬
‫רציתי לוודא שוונסדיי מתמקמת היטב.‬
‫זה זמן לא טוב?‬
‫אני מיז ת׳ורנהיל,‬
‫אם המעונות שלכן.‬
‫סליחה שלא קיבלתי את פנייך כשהגעת.‬
‫אני מקווה שאניד קיבלה אותך‬ ‫כמיטב המסורת של נוורמור.‬
‫הכנסת האורחים שלה חונקת אותי.‬
‫אני מקווה להחזיר לה באותה מטבע. בשנתה.‬
‫טוב…‬
‫הנה מתנה קטנה מהחממה שלי.‬
‫אני משתדלת למצוא את הפרח המושלם‬ ‫לכל אחת מהבנות שלי.‬
‫וכשקראתי את מה שכתבת בטופס הקבלה שלך,‬
‫מיד חשבתי על הפרח הזה.‬
‫דליה שחורה.‬
‫את מכירה אותו!‬
‫כמובן. הוא קרוי על שם‬ ‫הרצח הבלתי־מפוענח האהוב עליי.‬
‫תודה לך.‬
‫אוקי דוקי. לפני שאלך,‬ ‫אני רוצה לעבור על כללי הבית.‬
‫כיבוי אורות בעשר, בלי מוזיקה רועשת,‬
‫ובלי בנים. לעולם.‬
‫מה הכלל לגבי ביקורים בעיירה?‬
‫אישורי ביקור בג׳ריקו‬ ‫הם פריבילגיה, לא זכות.‬
‫זה לוקח 25 דקות בהליכה מהירה,‬ ‫ויש שאטל בסופי שבוע.‬
‫המקומיים קצת חוששים לגבי נוורמור,‬
‫אז אנא, אל תעשו גלים,‬
‫ואל תנציחו סטריאוטיפים על מנודים.‬ ‫כלומר, שמרי את הציפורניים שלך לעצמך,‬
‫ואל תחנקי אנשים בשנתם.‬
‫ברור?‬
‫שיחה טובה!‬
‫המאמן, היא שמה לי רגל.‬
‫זו הייתה פגיעה נקייה, רואן.‬
‫אולי אם תתבכיין פחות ותתאמן יותר,‬ ‫לא תהיה גרוע.‬
‫ברצינות, המאמן. מתי יהיה לי מתחרה ראוי?‬
‫עוד מישהו רוצה לנסות אותי?‬
‫אני.‬
‫את כנראה הפסיכופתית שהתקבלה.‬
‫ואת כנראה מלכת הדבורים מטעם עצמה.‬ ‫פרט מעניין על דבורים:‬
‫כשתולשים להן את העוקץ, הן מתות.‬
‫רואן לא צריך שתגונני עליו.‬
‫הוא לא חסר אונים, הוא עצלן.‬
‫נעשה את זה או לא?‬
‫אן גארד.‬
‫נקודה לוונסדיי.‬
‫תיקו.‬
‫הנקודה הראשונה הייתה מזל של מתחילים.‬
‫בואי נסיים את זה.‬
‫לנקודה האחרונה, אני מכריזה על אתגר צבאי.‬
‫בלי מסכות,‬
‫בלי פקקים.‬
‫הראשונה שתקיז דם מנצחת.‬
‫ההחלטה בידייך, ביאנקה.‬
‫נראה אם את מדממת בשחור־לבן.‬
‫סוף סוף הפנים שלך מקבלים‬ ‫את נגיעת הצבע שחסרה להם.‬
‫את ונסדיי, נכון?‬
‫רואן.‬
‫אני יודע איך את מרגישה.‬ ‫-אני מבטיחה לך שלא.‬
‫אמי הבטיחה לי שסוף סוף‬ ‫אמצא מקום שאוכל להשתלב בו.‬
‫לא חשבתי שאפשר להיות מנודה‬ ‫בבית ספר שמלא במנודים.‬
‫אבל נראה שתהיה לי תחרות מצדך.‬
‫צר לי על ה… חתך.‬
‫אין מעשה טוב שלא נענשים עליו.‬
‫- מרפאה -‬
‫ונסדיי!‬
‫ברוכה השבה.‬
‫בעדינות.‬
‫האחות אמרה שלא קיבלת זעזוע מוח,‬ ‫אבל חטפת מכה די קשה.‬
‫הדבר האחרון שאני זוכרת הוא שצעדתי בחוץ,‬ ‫וחשתי שילוב של זעם, רחמים וגועל עצמי.‬
‫מעולם לא הרגשתי ככה.‬
‫כן, זה מה שקורה‬ ‫כשמפסידים לביאנקה, נראה לי.‬
‫ואז הבטתי מעלה,‬ ‫ראיתי את הפסל נופל לעברי, וחשבתי…‬
‫״לפחות המוות שלי לא יהיה משעמם.״‬
‫ואז דחפת אותי משם.‬
‫למה?‬
‫תקראי לזה אינסטינקט.‬
‫אז אבירות סמויה הנחתה אותך.‬
‫כלי של הפטריארכיה,‬ ‫כדי לסחוט ממני הכרת תודה לנצח?‬
‫רוב האנשים פשוט אומרים ״תודה״.‬
‫לא רציתי שיצילו אותי.‬
‫אז הייתי צריך לדבר הזה לרסק אותך?‬
‫הייתי מעדיפה להציל את עצמי.‬
‫טוב לראות שלא השתנית.‬
‫אם זה עוזר לך, בואי נגיד שגמלתי לך.‬
‫זווייר ת׳ורפ.‬
‫את בטח לא זוכרת אותי.‬
‫במפגשנו הקודם הייתי נמוך יותר ב־60 ס״מ‬ ‫ושקלתי 20 קילו יותר.‬
‫מה קרה?‬
‫גיל ההתבגרות, אני מניח.‬ ‫-לא, מה קרה במפגשנו הקודם?‬
‫זה היה בלוויה של הסנדקית שלי.‬
‫היא הייתה חברה של סבתא שלך,‬
‫ובצעירותן הן בילו יחד באירופה,‬ ‫ורוששו את העשירים והידועים־לשמצה.‬
‫לא יודע. אבל היינו בני עשר, ומשועממים,‬
‫אז החלטנו לשחק מחבואים.‬
‫הרעיון המבריק שלי היה‬ ‫להתחבא בארון המתים שלה.‬
‫נלכדתי בו בדרכו למשרפה.‬
‫שמעתי צרחות עמומות.‬
‫חשבתי שסנדקיתך הצליחה לרמות את המוות‬ ‫וניסתה להיחלץ מהארון.‬
‫את לחצת על כפתור ״עצור״ האדום הגדול‬ ‫והצלת אותי מצלייה, אז…‬
‫עכשיו אנחנו תיקו.‬
‫ידעתי.‬
‫שלום, דבר.‬
‫באמת חשבת שחוש הריח המפותח שלי לא יזהה‬
‫את הניחוח הדק של נרולי וברגמוט‬ ‫מקרם הידיים האהוב עליך?‬
‫אני יכולה להמשיך ככה כל היום.‬
‫נכנע?‬
‫אימא ואבא שלחו אותך לרגל אחריי, נכון?‬
‫אין לי בעיה לשבור כמה אצבעות.‬
‫העובדה שהם חשבו שלא אשים לב‬ ‫מוכיחה שהם ממעיטים בערכי.‬
‫אוי, דבר… איבר מסכן ונאיבי.‬
‫הוריי לא חוששים לשלומי.‬
‫הם רשעים שרוצים להפעיל אותי‬ ‫כמו בובה על חוט, אפילו מרחוק.‬
‫נראה לי שיש לך שתי אפשרויות.‬
‫אפשרות ראשונה:‬
‫אנעל אותך כאן עד סוף הסמסטר,‬
‫ואתה תשתגע אט־אט בניסיונות לברוח,‬
‫ותהרוס לעצמך את הציפורניים ואת עורך הרך.‬
‫ושנינו יודעים איזה גנדרן אתה.‬
‫אפשרות שנייה:‬
‫תישבע לי אמונים.‬
‫המשימה הראשונה שלנו‬ ‫היא לברוח ממכלאת הנוער הזאת.‬
‫ודאי שיש לי תוכנית.‬
‫והיא מתחילה עכשיו.‬
‫- ברוכים הבאים לג׳ריקו‬ ‫נוסדה ב־1625 -‬
‫ביתו של ״עולם הצליינים״ -‬
‫- חג הקציר של ג׳ריקו‬ ‫74 שנים של כיף בעיירה! -‬
‫המשרד של ד״ר קינבוט בקומה השנייה.‬
‫כל תלמידי נוורמור מהללים אותה.‬
‫ותחכי כאן עד שאסיים?‬
‫אולי אחר כך נבקר ב״שבשבת״ ונשתה שוקו חם.‬
‫המנהלת וימס,‬
‫הניסיון העלוב הזה ליצור קרבה‬ ‫הוא מתחת לכבודך.‬
‫ולשמש נהגת לתלמידים‬ ‫זה בבירור לא במסגרת התפקיד שלך.‬
‫בהתחשב בעברך, אני בטוחה שאת מתכוונת לברוח.‬
‫אני כאן כדי למנוע את זה.‬
‫בהצלחה.‬
‫קראתי את ההערות שהיועצת שלחה.‬
‫גברת ברונסטיין. היא חטפה התמוטטות עצבים‬ ‫אחרי מפגשנו האחרון, ויצאה לחצי שנת שבתון.‬
‫שבי בבקשה.‬
‫איך הרגשת לגבי זה?‬
‫שניצחתי.‬
‫אבל אחת שסורגת בשעות הפנאי‬ ‫אינה יריבה ראויה.‬
‫יריבה?‬
‫אני מקווה שנצליח לטפח קשר‬ ‫שיתבסס על אמון וכבוד הדדי.‬
‫זה חלל בטוח, ונסדיי.‬
‫מקום פרטי שבו אפשר לדבר על כל דבר.‬
‫המחשבות שלך, הרגשות שלך,‬ ‫דעתך על העולם, תפיסת העולם שלך.‬
‫זה קל. אני חושבת שזה בזבוז זמן,‬
‫אני רואה את העולם כמקום שיש לסבול אותו,‬
‫ותפיסת העולם שלי היא ״להרוג או ליהרג״.‬
‫אז, למשל, כשמישהו מתעלל באחיך,‬
‫תגובתך היא להשליך דגי פיראנה לבריכה.‬
‫את מכירה את הפתגם הישן.‬
‫״אל תביא סכין לקרב חרבות…‬
‫״אלא אם כן הוא מוסתר.״‬
‫הנקודה היא שתקפת תלמיד,‬ ‫ולא הפגנת שום חרטה על מעשייך.‬
‫זו הסיבה שאת כאן.‬ ‫-הוא איבד אשך.‬
‫עשיתי לעולם טובה.‬ ‫לא צריך לתת לאנשים כמו דלטון להתרבות.‬
‫השבתי לכל שאלותייך.‬
‫עוד לא סיימנו.‬
‫הטיפול הוא כלי מועיל‬ ‫שיכול לעזור לך להבין את עצמך,‬
‫ללמד דרכים חדשות‬ ‫להתמודד עם הרגשות שלך,‬
‫ולעזור לך ליצור את החיים שאת רוצה.‬
‫אני יודעת אילו חיים אני רוצה.‬
‫ספרי לי עליהם.‬
‫כל מה שנאמר במפגשים האלה סודי בהחלט.‬
‫התוכניות שלך כוללות להיות סופרת?‬
‫שמעתי שכתבת שלושה ספרים על בלשית צעירה,‬
‫וייפר דה לה מוארטה.‬
‫את יכולה לספר לי עליה?‬ ‫-היא חכמה, חדת אבחנה, ומאוד לא מוערכת.‬
‫היה לך מזל עם בתי הוצאה לאור?‬
‫עורכים הם יצורים קצרי־רואי ומפוחדים.‬
‫אחת מהם תיארה את כתיבתי‬ ‫כ״מורבידית שלא לצורך״‬
‫והציעה שאפנה לסיוע פסיכיאטרי.‬
‫אירוני, לא?‬
‫איך הגבת לזה?‬
‫שלחתי לה ״תודה״.‬
‫- עורכת -‬
‫תמיד הייתי פתוחה לביקורת בונה.‬
‫אני שמחה לשמוע,‬
‫כי כתבי היד נשלחו אליי‬ ‫כחלק מההסתכלות הפסיכיאטרית שעברת.‬
‫הקשר שעניין אותי במיוחד‬
‫היה זה שבין וייפר לבין אמה, דומיניקה.‬
‫בואי נתעמק בזה.‬
‫ונסדיי, המסע הזה מצריך מאיתנו‬ ‫להגיע למקומות לא נוחים.‬
‫אני לא טובה בנסיעות.‬
‫אכפת לך אם קודם אשתמש בשירותים?‬
‫ונסדיי?‬
‫הכול בסדר?‬
‫את לא יכולה להתחבא שם עד סוף המפגש.‬
‫אני בסדר.‬
‫רק מכינה את עצמי למסע לא נוח.‬
‫פצירה.‬
‫מי נתן לך לצאת?‬
‫חתיכת הזויה.‬
‫- השבשבת‬ ‫קפה ומאפייה -‬
‫שאני אמות!‬
‫זה הרגל אצלך, להבהיל אנשים?‬
‫זה תחביב.‬
‫את לומדת בנוורמור.‬
‫לא ידעתי ששינו את התלבושת האחידה.‬
‫אני צריכה קוואד על קרח.‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫ארבע מנות אספרסו.‬
‫אני יודע מה זה קוואד, אבל…‬
‫אזהרת ספוילר:‬ ‫מכונת האספרסו חטפה קריזה, אז…‬
‫יש לנו רק פילטר.‬
‫אבל פילטר זה לאנשים ששונאים את עצמם‬ ‫ויודעים שחייהם חסרי משמעות.‬
‫מה הבעיה במכונה?‬
‫היא מפלצת גחמנית עם רצונות משלה,‬
‫וזה לא עוזר שההוראות באיטלקית.‬
‫אני צריכה מברג ראש משולש‬ ‫ומפתח אלן בגודל 4 מ״מ.‬
‫רגע, את קוראת איטלקית?‬
‫כמובן. זו שפת אמו של מקיאוולי.‬
‫אז ככה: אתקן לך את מכונת הקפה,‬
‫ואתה תכין לי קפה ותזמין לי מונית.‬
‫אין מוניות בג׳ריקו.‬
‫ניסית אובר?‬
‫אין לי טלפון.‬
‫אני מסרבת להשתעבד לטכנולוגיה.‬
‫אז את בבעיה.‬
‫לאן את צריכה?‬
‫זה מידע מסווג.‬
‫מה לגבי רכבות?‬
‫התחנה הקרובה ביותר היא ברלינגטון,‬ ‫חצי שעה מפה.‬
‫יש לך בעיה בשסתום. נתקלתי בזה בעבר.‬
‫איפה? יש לך מפלצת כזאת בבית?‬
‫גיליוטינה עם מנוע קיטור.‬ ‫בניתי אותה בגיל עשר.‬
‫רציתי לערוף את ראשי הבובות שלי‬ ‫ביעילות רבה יותר.‬
‫בטח.‬
‫בארבי מלאך המוות. הגיוני לגמרי.‬
‫תודה.‬
‫עוד לא פגשתי מישהו מנוורמור‬ ‫שמלכלך את הידיים.‬
‫אני טיילר, דרך אגב.‬
‫לא קלטתי את שמך. או שגם זה מידע מסווג?‬
‫ונסדיי.‬
‫אגיד לך מה, ונסדיי.‬
‫לאות תודה, אולי אסיע אותך לברלינגטון?‬
‫מושלם. תכין את הקוואד בכוס חד־פעמית.‬
‫אני מסיים רק בעוד שעה.‬
‫אמתיק את העסקה.‬
‫עשרים דולרים שלמים?‬
‫מפתה, אבל לא.‬
‫שיהיה 40.‬
‫תקשיבי, ונסדיי. עובדת טריוויה עליי…‬
‫אי אפשר לשחד אותי. אז או שתחכי,‬ ‫או שתמצאי מישהו אחר שיסיע אותך.‬
‫מה קרה?‬
‫היי, תראו.‬
‫מי זאת?‬ ‫-אחי…‬
‫בוא.‬
‫מה יצורה מנוורמור עושה בעולם הפתוח?‬
‫זה התא שלנו.‬
‫למה אתם לבושים כמו פנאטים דתיים?‬
‫אנחנו צליינים.‬ ‫-היינו הך.‬
‫אנחנו עובדים בעולם הצליינים.‬
‫- עולם הצליינים -‬
‫צריך זן מיוחד של טמטום כדי להקדיש פארק שלם‬
‫לקנאים שאחראים לרצח עם.‬
‫אבא שלי הוא הבעלים של עולם הצליינים.‬
‫למי קראת מטומטם?‬
‫אם הנעל עם האבזם מתאימה…‬ ‫-חבר׳ה, עזבו אותה.‬
‫אל תתערב, גלפין.‬ ‫-כן, אל תתערב.‬
‫אז תגידי לי, יצורה…‬
‫היית פעם עם נורמלי?‬
‫לא מצאתי אחד שמסוגל להתמודד איתי.‬
‫איפה למדת את תנועות הקונג־פו האלה?‬
‫דוד שלי לימד אותי.‬
‫הוא בילה חמש שנים במנזר בטיבט.‬
‫הוא היה נזיר?‬
‫אסיר.‬
‫אבא.‬
‫טיילר, מה קורה פה?‬
‫הם הטרידו לקוחה,‬ ‫והיא העמידה אותם במקומם.‬
‫הקטנטונת הזאת הפילה שלושה בחורים?‬
‫עזרת לה?‬
‫אבא, אני נשבע שלא הייתי מעורב.‬
‫אני מתנצלת, שריף.‬
‫היא חמקה ממני.‬
‫בואי, מיס אדמס. צריך ללכת.‬
‫רק רגע.‬
‫את ממשפחת אדמס?‬
‫אל תגידי לי שגומז אדמס הוא אבא שלך.‬
‫הוא צריך לשבת בכלא על רצח.‬
‫נראה שהתפוח לא נפל רחוק מהעץ.‬
‫אני אשים עלייך עין.‬
‫טוב.‬
‫היום הראשון,‬ ‫ואת כבר על הרדאר של שריף גלפין.‬
‫לצערי אני לא מופתעת.‬
‫למה הוא התכוון לגבי אבא שלי?‬
‫אין לי מושג, אבל עצה ממני…‬
‫תפסיק לרכוש אויבים ותתחילי לרכוש חברים.‬
‫את תזדקקי להם.‬
‫נראה כמו תאונה.‬
‫אני מקווה שהנהג בסדר.‬
‫הוא מת.‬
‫שבר את המפרקת.‬
‫איך את רואה מהזווית הזאת?‬
‫- תיק פלילי -‬
‫- גומז אדמס -‬
‫- מיקומי הקורבנות עד היום‬ ‫מחוז ג׳ריקו -‬
‫- קורבן מס׳ 1 -‬
‫- קורבן מס׳ 2 -‬
‫- קורבן מס׳ 3 -‬
‫- רצח או חיה טורפת? -‬
‫- הסוף -‬
‫לא, זה לא ממש שיפר את הרגשתי.‬
‫משהו פשוט לא בסדר במקום הזה.‬
‫ולא רק משום שזה בית ספר.‬
‫איך הצלחת להוציא‬ ‫את הכינור הענקי הזה מהחלון?‬
‫הייתה לי יד נוספת.‬
‫איפה שאר הגוף?‬
‫זו אחת התעלומות הגדולות של משפחת אדמס.‬
‫למה את לא מזדאבת?‬
‫כי אני לא יכולה.‬
‫זה כל מה שיש לי.‬
‫אימא שלי אומרת שיש זאבות שמבשילות מאוחר,‬ ‫אבל הייתי אצל הליקנולוגית הכי טובה שיש.‬
‫טסתי עד מילווקי, תאמיני או לא.‬
‫היא אומרת שיש סיכוי שלעולם לא…‬
‫את יודעת.‬
‫ואז מה יקרה?‬
‫אהיה זאבה בודדה.‬
‫נשמע מושלם.‬
‫את צוחקת עליי? זה יהיה סוף החיים שלי.‬
‫יזרקו אותי מהלהקה המשפחתית,‬ ‫ולא יהיה לי סיכוי למצוא זיווג.‬
‫לא ברור לי מה הבעיה פה.‬ ‫-אני עלולה למות לבד!‬
‫כולנו מתים לבדנו, אניד.‬
‫את ממש גרועה בזה.‬
‫בלעודד אנשים.‬
‫למה את בוכה?‬ ‫-בגלל שאני נסערת!‬
‫אף פעם לא בכית? גם זה לא לרמה שלך?‬
‫זה היה בשבוע שאחרי האלווין.‬
‫הייתי בת שש.‬
‫יצאתי לטיול אחר הצהריים‬ ‫עם העקרב שלי, נירון, ונקלענו למארב.‬
‫- גלידה נעימה לכם -‬
‫הם תהו לאיזה מין יצורה‬ ‫יש עקרב בתור חיית מחמד.‬
‫שניים מהם החזיקו אותי‬ ‫והכריחו אותי להסתכל…‬
‫בזמן שהאחרים דרסו את נירון,‬
‫עד ש…‬
‫ירד שלג כשקברתי את מה שנשאר ממנו.‬
‫בכיתי מעומק לבי השחור.‬
‫- נירון -‬
‫אבל דמעות לא פותרות שום דבר.‬
‫אז נשבעתי לא לבכות עוד לעולם.‬
‫הסוד שלך שמור עמי.‬
‫אבל את עדיין סופר מוזרה בעיניי.‬
‫מדהים כמה שזה הדדי.‬
‫היית רוצה לחזור להיות לבדך בחדר?‬
‫את רק צריכה ללמד אותי להשתמש במחשב שלך.‬
‫הולי שיט!‬
‫אוקיי.‬
‫אוקיי, אני…‬
‫מקבל פקודות מכף יד.‬
‫זה לא מוזר בכלל.‬
‫- תתקשר אליי. 4135551938. ונסדיי -‬
‫היי.‬
‫זה דבר.‬
‫הוא… חיית המחמד שלך?‬
‫הוא רגיש.‬
‫אני יודע שנוורמור זה הבית של כל מה שמוזר,‬
‫אבל זה מעל ומעבר.‬
‫מה קרה ל״לא להשתעבד לטכנולוגיה״?‬
‫זמנים קשים. אתה עדיין מוכן לעזור לי לברוח?‬
‫אחרי מה שקרה ב״שבשבת״ היום,‬ ‫חשבתי שתהיי כלואה בבידוד.‬
‫בסוף השבוע חוגגים את חג הקציר.‬ ‫מכריחים את כולם להיות שם.‬
‫אשתמש בזה בתור הסחת דעת.‬
‫אם אתה עדיין מוכן להסיע אותי לתחנת הרכבת,‬ ‫אגמול לך ביד רחבה.‬
‫אני בעניין.‬
‫ובלי תשלום.‬
‫זה עליי.‬
‫למה?‬
‫כי הייתי רוצה לנסוע איתך.‬
‫לפחות אחד מאיתנו יברח מהחור המסריח הזה.‬
‫את בטוחה שאפשר לסמוך על הנורמלי הזה?‬
‫אבא, לא ידעתי שהן יהיו פה…‬
‫אני מאמינה שאסתדר.‬
‫אל תדבר איתה,‬ ‫ואני רוצה שתחזור הביתה עד חצות.‬
‫אחת.‬ ‫-חצות וחצי.‬
‫טוב…‬
‫שיהיה במזל, ודרך צלחה.‬
‫עדיין לא חבקנית. הבנתי.‬
‫וואו. אם תמשיכי ככה,‬ ‫את תיקחי הביתה להקה שלמה.‬
‫פנדות לא חיות בלהקות. הן מעדיפות להתבודד.‬
‫טוב. הבנתי את הרמז הדקיק.‬
‫תדע לך שאני מחכה למישהו.‬
‫כן? מי בן המזל?‬
‫או בת המזל?‬
‫מה זה משנה לך?‬
‫לא התכוונתי להפריע.‬
‫לא הפרעת.‬
‫זה יהיה בעייתי יותר משחשבתי.‬
‫אבא הטיל עליי עוצר.‬ ‫כדאי שנצא כדי שאספיק לחזור בזמן.‬
‫קודם אני צריכה להיפטר ממטען מיותר.‬
‫ניפגש מאחורי החניון כשיתחילו הזיקוקים.‬
‫רואה את האישה העצובה והבודדה הזאת?‬
‫היא זקוקה לחיזוק הפתטי הזה יותר ממני.‬
‫אתה מוכן להסיח את דעתה?‬
‫אני אוהב אותך!‬
‫היי.‬
‫לפני שאת עוזבת, רציתי לתת לך את זה.‬
‫זה התיק הפלילי של אבא שלך‬ ‫מהתקופה שהוא היה תלמיד בנוורמור.‬
‫זו כנראה הסיבה שאבא שלי שונא אותו.‬
‫את בסדר?‬
‫אני לא רגילה שמדברים איתי.‬
‫רובם רואים אותי וחוצים את הכביש.‬
‫את לא מפחידה, את רק…‬
‫"קוקי".‬
‫אני מעדיפה ״ספוקי״.‬
‫הרכבת שלי יוצאת בעוד שעה.‬ ‫אנחנו מבזבזים אור ירח.‬
‫טוב. כן.‬
‫היי.‬
‫בואי, ונסדיי. ונסדיי!‬
‫נאבד אותם בקהל.‬
‫שיט!‬
‫ונסדיי, חייבים ללכת.‬
‫ונסדיי, בואי!‬
‫ונסדיי!‬ ‫-רואן, חזור!‬
‫רואן, חכה.‬
‫מה את רוצה? למה את עוקבת אחריי?‬
‫אין לי זמן להסביר, אבל אתה בסכנה.‬
‫אני חושב שהתבלבלת.‬
‫את זו שבסכנה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מציל את כולם ממך.‬
‫אני חייב להרוג אותך.‬
‫הפסל. אתה עשית את זה?‬
‫כן.‬
‫אלה תמיד השתקנים.‬
‫הנערה בתמונה. זאת את.‬
‫אתה רוצה להרוג אותי בגלל איזו תמונה?‬
‫אימא שלי ציירה אותה לפני 25 שנה,‬
‫כשהייתה תלמידה בנוורמור.‬
‫היא הייתה רואת נסתרות רבת עוצמה.‬
‫היא סיפרה לי על זה לפני שמתה.‬
‫רואן, תוריד אותי.‬
‫לא! אימא שלי אמרה שהגורל שלי‬
‫הוא לעצור את הנערה הזאת‬ ‫אם היא תגיע לנוורמור,‬
‫מפני שהיא תשמיד את בית הספר‬ ‫ואת כל מי שבתוכו.‬
‫רואן.‬
‫- דוח מעצר‬ ‫רצח -‬
‫שלום, ענן קודר שלי.‬
‫ספרי לנו, יקירתי.‬ ‫איך עבר עלייך השבוע הראשון?‬
‫בואו נראה.‬
‫חמקתי פעמיים ממוות,‬
‫גיליתי שייתכן שאבי הוא רוצח,‬
‫נודע לי שאני עלולה להשמיד את בית הספר,‬
‫וניצלתי באופן מסתורי ע״י מפלצת רצחנית.‬
‫לא נעים לי להודות, אבל צדקת, אימא.‬
‫אני חושבת שיהיה לי כיף פה.‬
‫בהמשך העונה ב״ונסדיי״:‬
‫הסיפור עומד לקבל תפנית אפלה.‬
‫למזלי…‬
‫אני לא פוחדת מהחושך.‬
‫יש מפלצת שם בחוץ,‬ ‫אבל כולם חושבים שהמצאתי את זה.‬
‫לכן אני צריכה משהו שיוכיח שלא יצאתי מדעתי.‬
‫פיתחת אובססיה לסיפור המפלצת ביער.‬
‫היית מעדיף שאפתח אובססיה‬ ‫לסוסים ולהקות בנים?‬
‫אז ספרי לנו הכול.‬
‫מאז שנטשתם אותי כאן,‬ ‫צדו אותי, רדפו אותי,‬
‫וניסו לרצוח אותי.‬
‫נוורמור, אני אוהב אותך כל כך!‬
‫איך את מצליחה להיות במרכז‬ ‫של כל דבר נורא שקורה פה?‬
‫מזל מדהים.‬
‫התעקשתם שאלמד כאן.‬
‫באמת חשבתם שלא אגלה את הסוד שלכם?‬
‫את לא יודעת את כל הסיפור.‬
‫כשהצעתי שתעצבי מחדש את הצד שלך בחדר,‬
‫לא התכוונתי לפינטרסט של טד באנדי.‬
‫זה נגמר עכשיו.‬
‫- גשם של אש ירֵד -‬
‫אם תשמע אותי צורחת באימה,‬
‫יש סיכוי טוב שאני סתם נהנית.‬
‫צפו בכל הפרקים כעת.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬