SVEIKI!
IKI DUGNO!
PAGAL „WONDERY“ TINKLALAIDĘ „WECRASHED“
Sveiki ir šalom, ačiū, kad atėjote.
Jei jūs tai žiūrite, turbūt žinote, kas aš.
Tiems, kurie ką tik įsijungė, mano vardas - Adamas Niumanas.
Aš esu daug kas.
Imigrantas, verslininkas, sutuoktinis, tėvas, ardytojas, laisvamanis,
kūrėjas, „We“ kompanijos įkūrėjas ir gen. direktorius,
o tai trečia vertingiausia privati įmonė pasaulyje.
Galėčiau papasakoti savo versiją, kaip čia atsidūrėme,
bet tai - praeitis.
O mane labiau domina ateitis.
Todėl eikite su manimi. Eime su manimi.
Atėjo metas „We“ revoliucijai.
Priminkit žodžius.
PRIEŠ TRIS SAVAITES
Čia - nauji argumentai. Laikykis jų.
Išjunk telefoną.
Nesakyk daugiau nieko, tik naujus argumentus.
Išjunk telefoną, Sinde!
- Išjunk telefoną! - Prakeikimas!
Tiesiog pasakyk jiems, kad vėliau perskambinsim. Nekomentuok.
- Kas? - „Wall Street Journal“.
Čia mūsų S-1. Mes juo didžiuojamės. Turiu eiti. Ačiū.
Čia Deimjanas.
Ne, nekomentuosiu S-1. Jis kalba už save.
O Dieve. Paduok servetėles.
- Dribsnių… Kokia dribsnių dėžutė? - Labas.
- Ne, jis neatsakys. Žinom. - Gerai.
Kas ten dėl dribsnių dėžutės?
Kodėl jūs čia?
Tam, kad…
Tam, kad pasikalbėtume apie S-1.
Jis tobulas, ar ne?
Turiu galvoje, mes manome, kad tobulas.
- Taip. Mums patinka. - Be abejo, taigi…
Taigi, ką jie sako?
Yra nuostolių.
Po to dar yra nuotraukos.
- Nuotraukos? - Žmonės pyksta dėl nuotraukų?
Nuotraukos jį pagyvino.
Žinau. Tai kvaila, bet tai…
Kai kurie mano, kad S-1,
tradiciškai neturėtų turėti skilties su nuotraukomis…
- Todėl ji ten ir yra. - Būtent!
Todėl ją ir įtraukėme.
Pirmyn.
Nekilnojamojo turto pramonė šiuo metu patiria…
Nekilnojamojo turto pramonė šiuo metu išgyvena…
paradigminį pokytį…
Paradigminį pokytį …
Šūdas!
Bičiuliai, tai - finansinis dokumentas, kurio niekas neskaito.
Jie skaito „The Wall Street Journal“,
o jie nori parašyti straipsnį.
- Kaip suprasti? - Kokį straipsnį? Nėra apie ką rašyti.
Taip, kalbu apie vakarėlius iki išnaktų, tekilą
ir žolės kaladę dribsnių dėžutėje
- tarptautiniame skrydyje. - Tai kubas.
Ten buvo ne… Ten buvo kubas.
O Viešpatie švenčiausias! „The Wall Street Journal“?
- Gerai. - Dingstu iš čia.
- Negali leisti jiems rašyti straipsnio. - Taip.
Ne, Deimjanai, negali jiems leisti to rašyti!
Atsiprašau.
Negali apie tai rašyti.
Nes nėra apie ką rašyti, Elijotai.
Ne, investuotojai neprarado pasitikėjimo PVAP.
Investuotojai praranda pasitikėjimą PVAP.
Turime jį atidėti.
Ne.
Ne, mes neatidėsime. Mes neatidėsime, Džeimi.
Jei neatidėsime, turėsime sumažinti vertę.
Kiek?
Arčiau dvidešimties.
Norit sumažinti vertę 27 mlrd. dolerių?
Džeimi, ar žinot, kas atima pasitikėjimą iš investuotojų?
Tai. Tai ir atima.
Dabar nelengvas metas būti vienaragiu.
Jus labai atidžiai stebi.
„Uber“, „Lyft“, „Peloton“, „Slack“ po PVAP veikia prasčiau.
Visi.
„Masinis vienaragių judėjimas“. Jis virto kraujo jūra.
P. OKASIJO-KORTEZ
Taigi, kaip įrodymą, neseniai, vos praėjusią savaitę, matėme,
kas nutiko „WeWork“,
kai „WeWork“ bandė pereiti iš privačios rinkos,
bandė pasiruošti PVAP ir viešajai rinkai.
jie prieš tai buvo įvertinti 47 mlrd. dolerių.
Per naktį jie apsisprendė: „Pajuokavom, mes verti 20 milijardų.“
Taigi, jei investavote į „WeWork“
manydami, kad jo vertė 47 milijardai…
Jūsų laikas baigėsi.
…jus apmovė.
Aš paaukojau jos kampanijai.
Eina ji šikt. Sumauta socialistė.
Ji iškreipia privačias rinkas.
Turite reikalų su labai protingais investuotojais.
Gal gali nebesiųsti man kasdienių spaudos apžvalgų?
Jos tiesiog… Visi paminėjimai blogi,
ir aš pradedu įsileisti neigiamas mintis ir…
Eime.
Kodėl jie mūsų taip nekenčia?
Mes tenorėjome išgelbėti pasaulį.
Mums pavyks. Deimjanai!
Mums pavyks, Deimjanai! Pavyks.
Ten labai daug triukšmo. Manau, reikėtų tyliau.
Nurimkite. Susiraskite savo vietą.
- Pakeičiamas. Pakei… - Gerai. Labai gerai.
- Tikrai? - Tai labai sunkūs žodžiai.
Prekės ir… Tau čia truputį užsivėrė.
Tai gal mes tiesiog…
Kartok su manimi. Šešios žąsys su šešiais žąsyčiais.
Šešios žą… Šešios žąsys su šešiais žą…
- Taip. - Šešios žąsys
su šešiais žąsyčiais.
Šešios žąsys su šešiais žąsyčiais.
- Pavyko. - Gerai. Puiku.
- Šešios žąsys su šešiais… - Estera.
Šešios žąsys su šešiais žąsyčiais.
Parodyk, ką moki. Ir…
Filmuojam.
Blogai, Adamai. Blogai.
PRIEŠ SAVAITĘ
Šiek tiek blogų straipsnių dėl kvailo finansinio dokumento.
Greitai praeis.
Klausyk, turėjai velniškai gerą verslo idėją,
iš jos sukūrei tai, kas gerokai pranoko drąsiausias mano viltis,
o dabar viską sumausi dėl šitos nesąmonės?
Ką tu vadini „nesąmone“, Briusai?
- Nesąmonė? - Perėmimo planas.
Kas negerai su perėmimo planu?
Rebeka išrinks tavo įpėdinį?
Kompanija tuoj bus vieša. Tai ne monarchija.
Bet taip yra. Tai tarsi monarchija, supranti.
Mano šeima yra šitos bendrovės moralinis kompasas.
Matai? Turi nustoti šitaip kalbėti.
Dabar jau maldauju. Prašau.
O jei duosiu tau ką nors kito? Duok man 24 valandas.
„Benchmark“ investavo 16,5 milijono į „WeWork“,
o jūs jau pardavėte akcijų už 300 milijonų.
Jūsų investicija atsipirko 20 kartų ir
iš PVAP uždirbsite dar milijardą.
Todėl nepasakok apie nesąmones, Briusai. Mano nesąmonės uždirbo tau turtą.
Mums tereikia pabendrauti su investuotojais.
Gastrolės prasidės kitą savaitę.
Ir tiems, kurie negali susitikti asmeniškai, įrašysim žinutę.
Atsivežėme komandą iš Holivudo. Pinigų nepagailėjome.
Patikėk, kai sakau - aš pasirodysiu puikiai.
Gerai.
Viskas.
Aš esu pasiryžęs sukurti ne tik gerą verslą,
- bet ir puikią kompaniją. - Ką?
- Pažadu, priimdamas sprendimus… - Straipsnį išleis.
- …atsižvelgsiu į… - Šūdas.
Dar kartą.
Tau pavyks.
Esu pasiryžęs sukurti ne tik gerą verslą, bet ir puikią kompaniją.
Ir pažadu,
kad priimdamas sprendimus atsižvelgsiu
į tai, kas ilgainiui geriausia geresniam „We“.
ADAMAS NIUMANAS SUKŪRĖ „WEWORK“ IR GALI JĮ SUNAIKINTI
Mūsų darbuotojai, mūsų nariai, mūsų partneriai,
mūsų investuotojai ir, svarbiausia, mūsų planeta.
Taigi, eikite su manimi ir kartu sukurkime ateitį.
Gerai.
- Gerai? Puikiai? - Taip, tiesą sakant, puikiai.
- Puiku. - Girdėjau „puikiai“.
- Tai buvo puiku. - Estera?
- Buvo puiku. Tau pavyko. - Girdėjau „puiku“.
- Tau pavyko. Prisikvietei sėkmę. - O tu abejojai?
- Ne, neabejojau. - Ne, tu neabejojai.
- Nė kiek. - Gerai.
Tu prisikvietei sėkmę.
Deimjanai, kaip sekėsi?
Deimjanai, mano VR guru, kaip? Gerai?
Manau, kad baigta.
- Taip! - Gerai.
- Pasakysi jiems? - Ne, blemba.
- Ačiū visiems… - Kur eini?
Grįžtu į stiliaus rubriką.
TREČIADIENIS 2019 M. RUGSĖJO 18 D.
ADAMAS NIUMANAS SUKŪRĖ „WEWORK“ IR GALI JĮ SUNAIKINTI
Jis - sumautas juokdarys. „Niumanas pagarsėjo savo teiginiais…
ĮKŪRĖJAS DABAR GALI TAPTI DIDŽIAUSIA KOMPANIJOS RIZIKA
…kad taps pirmuoju pasaulio trilijonieriumi,
taps pasaulio prezidentu ir gyvens amžinai.“
Kalba kaip pamišėlis.
Tai žemina.
Jis šito neišgyvens.
Išgyvenimas? Ne, jis jau miręs.
Ne, kalbu apie mus. Tai žemina mus.
Briusai, jis turi išeiti. Vakarėliai ilgą laiką buvo jo darbo gyvenimo dalis…
…maniakas.
Tas tipas - trenktas…
Visų tų, kurie palaiko pasiūlymą, prašau pasakyti „taip.“
Taip.
Paskambinkite į jo biurą ir pakvieskite jį čia.
Taip, suprantu, kad skubu.
Labas rytas!
Gerai.
Nes po dviejų savaičių paskelbsime viešą akcijų platinimą.
Adamai, apie tai negali būti nė kalbos.
Aš nesutinku.
- Adamai. - Aš nesutinku.
- Be to… - Adamai.
…netikiu, kad jūs manim tikite…
Adamai.
Valdyba šįryt nubalsavo.
Norim, kad išeitum.
Skambink teisininkams.
Gerai. Kuriam?
Visiems.
Ačiū.
Na,
neįsivaizduoju, kaip įkalbėjote investuotojus su tuo sutikti,
bet jūsų „superbalsavimo“ akcijos suteikia jums 20 balsų už akciją.
Iš esmės valdote 65 % balsų bet kokiu korporaciniu klausimu.
Todėl jūs teisus, jie negali jūsų atleisti.
- Gerai. - Puiku.
Dabar mes atleisime juos.
Kuriuos?
Visus valdybos narius.
Robai, gal tu atsakyk?
Teisiškai, taip, galėtumėt juos atleisti.
Bet jums reikia direktorių valdybos.
Kam?
To reikalauja įstatymas.
Klausimas…
ar galime pakeisti įstatymą?
Tai gali šiek tiek užtrukti.
Gerai…
Galime paskirti į direktorių valdybą ką tik norime, tiesa?
Tą, kas mums patinka, kuo pasitikim…
- …kuris turi tinkamą energiją. - Taip.
Dženė, Metjus?
Berdė. Filas.
- Deja… - Taip.
…NYSA ir NASDAQ biržos reikalauja, kad nariai būtų nepriklausomi.
Teisiškai, valdyba turi būti patyrusi ir galėti patarti.
Dieve.
Gerai, tai gal tada
Elonas?
Na…
Elonas.
Elonas - bendraamžis, ar ne? Todėl nepasakys tau nieko, ko nežinotum.
- Aš manau… - Tiesa.
Manau, Vorenas. Arba Bilas.
Obama.
Barakas - puikus, bet jis ne verslininkas.
Jei mėginsite atleisti valdybą,
jūsų lauks ilgas teisinis mūšis.
Sprendžiant iš to, ką mums sakėte, laiko jūs neturite.
Klausykite, jūs neturite teisinės problemos.
Jūs turite problemą su įvaizdžiu.
Viešosios rinkos nori tvirtos rankos už vairo.
Ne roko žvaigždės.
Gerai, jūs kalbate apie orumą.
- Būtent. - Gerai.
Parodykit jiems, kad galit vadovauti viešai bendrovei.
Orumas.
Tobula.
SUKIS SPARČIAU
Kur Adamas?
Čiabuviai pradeda nerimauti.
Biče, kas… Niekas taip nebesako.
Turime jiems ką nors pasakyti.
- Aš? - Tu esi vienas iš kompanijos steigėjų.
Taip, biče, tu susitvarkysi.
- Puikiai pasirodysi. - Jie bijo. Nuramink jų baimę.
- Gerai. - Jie pažįsta tavo veidą.
- Panaudok savo ūgį. - Pasakyk jiems, kad viskas gerai.
- Viskuo bus pasirūpinta. - Viskas gerai.
- Paprasta. - Atsipalaiduok. Ramiai.
Viskas gerai.
Dėmesio.
Atsiprašau, dėmesio.
Atsiprašau, dėmesio!
Ei…
Atsiprašau, paklausykit.
Prašau, bičiuliai.
Bičiuliai… Atsiprašau.
Sveiki visi.
Gero pirmadienio.
Labas rytas. Dėkui Dievui už pirmadienį, ar ne?
Adamas atleistas?
Ką? Ne.
Viskas kontroliuojama.
O kaip dėl PVAP?
Kas bus su mūsų opcijomis?
Ar mus atleis?
Ne, kol kas niekas nieko neatleidžia.
- Kol kas? - Ką tai reiškia?
Ne. Bičiuliai, paklausykit. Ei, visi.
Klausykit, žinau, kad visi norit išgirsti ką nors paguodžiančio.
Ir jūs to nusipelnėte. Taigi…
Galiu pasakyti kelis dalykus.
Viskas…
Visiškai viskas…
Visiškai viskas Bus gerai
Sakau nesijaudink
Dėl nieko visai
Nes visiškai viskas Bus gerai
Sakau nesijaudink…
Dėkui Dievui, atėjo Adamas.
Pasitikit Adamą.
Kolegos,
draugai ir šeima.
Tai lemiama akimirka.
Esu be galo išdidus ir dėkingas, kad visi šiandien susirinkote čia.
Ten labai daug triukšmo.
Daug gandų, daug kalbų.
Apie mane.
Apie mus.
Nes žmonės taip elgiasi, kai bijo.
Ar suprantate, ką mes visi padarėme?
Ar suprantate? Mes…
Mes pabaksnojome lazda lokį.
Supykdėme tą lokį.
Sužlugdėme trilijonų dolerių pramonę.
Ir išeisime dar stipresni, dar drąsesni ir dar labiau nusiteikę revoliucijoms
nei kada nors anksčiau!
Taip!
Dar ryžtingesni, dar labiau atsidavę.
Atsidavę mūsų misijai kilstelėti pasaulio sąmoningumą.
Ačiū, Rivka.
Ir aš visada būsiu „WeWork“ direktoriumi!
Taip…
- Kai sakau „mes“, jūs sakot… - Dirbam.
- Mes! - Dirbam.
Atsistatydink.
Kas taip pasakė?
Kas pasakė?
Kaip tu drįsti?
Viskas gerai.
Jie nebeklauso.
Jūsų ir jūsų darbuotojų interesai išsiskyrė.
Ne, aš tuo netikiu. Aš tik… Jie tik bijo.
Ne. Jie pyksta.
Jie dvejus, penkerius, dešimtį metų plušėjo už grašius
dėl PVAP pinigų, kurių dabar gali išvis negauti.
- Ne. Pinigai bus. Bus. - Turiu galvoje…
- Jie pasijus išnaudoti… - Pinigai bus.
…ir dėl to kaltins jus.
Kaip manot, iš kur „The Wall Street Journal“ informacija?
Iš neįvardintų šaltinių?
Štai jie.
Jūs kariaujate.
Karas vyks daugybėje frontų. Valdybos salėje, spaudoje.
Netgi čia, jūsų pačių kompanijos koridoriuose.
Niekuo nepasitikėkit.
Atsiprašau, ar mes Grišamo romane?
Jūs mokate man už dramą. Todėl tai vadinama krizės VR.
Turite suprasti, Rebeka,
judu su Adamu nesate žmonės.
- Mes - ne žmonės? - Ne. Jūs - produktai.
Žiniasklaida pardavė jus visuomenei kaip vienaragius,
dabar vėl parduos kaip piktadarius.
Gerai, akivaizdu, kad reikia naujo įvaizdžio.
Turime perimti kontrolę. Tai gal susitarkit dėl laiko per CNBC?
- Gera mintis. - Ne.
- Aš manau, tai… - Ne.
Jie tai pavers cirku. Nepadėkime jiems.
Likite apkasuose.
Pakartosiu dar kartą, mes - kare.
O čia - jūsų eiliniai.
Dieve, padėk priešui, nes jie žiauriai kieti.
Gal taip ir neatrodo, bet kai pripumpuosiu juos „Adderall“
ir paleisiu šituos pamišėlius, saugokitės.
Abu liepkite patikrinti savo kabinetus, ar ten nėra blakių.
Blakių?
Turime būti budrūs. Metodiški. Strategiški.
Jokių el. laiškų, jokių žinučių,
jokių skambučių telefonu, kur juos gali išgirsti.
Jokių klaidingų žingsnių. Aišku?
Adamai?
Norit karo? Duosiu jums karą.
Gerai. Duosiu jums karą!
Mes einam į karą!
Į karą, aišku?
- Filai. - Taip?
- Viską sudėk. Sudėk viską. - Gerai. Aš nueisiu…
Nepamiršk lentos, aišku? Nepamiršk jos.
- Gerai. - Adamai!
Greičiau.
Iš kelio. Stumk, Filai.
- Stumiu. - Stumk.
- Iš kelio. - Adamai.
Čia privatu, aišku?
- Jei pamatysiu tai bet kur… - Einam, kol dega žalia.
…būsiu priverstas kreiptis į teismą, aišku? Filai.
- Nufotografuok jį. Paimk jo duomenis. - Pala… Ne, atsiknisk.
Nufotografuok jį.
- Rivka, uždenk lentą. - Aš tik bandau pajudinti…
- Uždenk lentą. - Dengiu lentą.
Tiesiog pargabenkim ją namo, gerai? Gerai. Laikai?
- Taip. - Uždengėm, viskas gerai.
- Gerai, štai taip. - Gerai.
Gerai.
Viskas gerai…
Prašau, neremkite lentų į sieną.
Paprašysiu visų apsiauti šlepetes.
Ingrid?
Manau, kad mums gali tekti išsiųsti vaikus į Hamptonus.
Gerai. Mamytė tave myli. Klaudija, apsiavei šlepetes?
Alio? Taip, ne, atleiskit, negalim komentuoti.
Leiskit man tuo pasidomėti, tada atsakysiu.
Ne.
- Jokių atsakymų. Aišku? - Šitos sofos gobelenas austas rankomis,
todėl patiesiu po jumis rankšluosčius.
O Dieve.
- Andžela. Gali atnešti rankšluosčių? - Alio?
Ne, šiuo metu to nekomentuojame.
Ne, nekomentuojame. Be komentarų.
Šįkart nekomentuosiu.
Komentuok. Prašau, komentuok.
Komentuok. Pirmyn. Komentuok.
Tai - karas. Tai?
Mano septynmetė galėtų atsiliepti į skambučius ir pasakyti „nekomentuosiu“
su didesniu entuziazmu.
Prašau!
Adamai, elkis pagarbiai. Aš tik…
Jie - geriausi savo versle.
Geriausi… Turbūt ta sritis nėra itin konkurencinga.
Galit pamėginti vėl po savaitės.
Vėlgi, nekomentuosiu.
Aš tikrai ne…
Atsiprašau.
- Atsiprašau. Atleisk. - Aš jums perskambinsiu.
- Kuo tu vardu? - Krisas.
Krisai, daugiau jokių „nekomentuosiu“, aišku?
Daugiau jokių „nekomentuosiu“.
Moku jums, vyručiai, po milijoną dolerių už valandą
ar kiek ten ne už „nekomentuosiu“.
Jei kas nors paskambins ir paklaus apie tekilą, paklausk jų:
„Dalyvavai kada nors darbiniam vakarėlyje, gal ėjai su kolegomis išgerti?
Esi girdėjęs apie trijų martinių pietus?“
Alkoholis visada buvo verslo dalis. Supranti?
- Tu sutinki. Ačiū. - Adamai.
Labai tau ačiū. Ne.
- Padarykim pertraukėlę. Brangusis… - Minutėlę.
Aš tik noriu pasakyti šį tą svarbaus. Svarbaus. Prašyčiau.
Ir jei jie kartais paminės tą nesąmonę apie trilijonus, girdi?
Noriu, kad pasakytum: „Ką gi, atleiskit,
bet kas čia tokio?
Imigrantas verslininkas drįso svajoti per plačiai?“
Ir jei jie drįs paminėti mano žmoną,
nieko nesakyk, bet perduok ragelį man.
- Supratai? Ragelį perduok man. - Adamai. Viskas gerai.
Tada aš pakomentuosiu.
Tu moki mums ne už tai, kad kovotume.
Tai už ką tada jums moku?
- Už atrėmimą. Įtampos mažinimą. - Prašyčiau, atrė… ir?
- Ačiū. - Išvarginimą juos atsakymų stygiumi.
- Už buvimą nuobodžiais. - Tiesiog… Viskas gerai, Adamai.
Jie tikrai geriausi savo versle.
- Labai ačiū. - Moki mums už kraujavimo sustabdymą.
- Žinome. Ačiū. - Todėl leisk mums dirbti savo darbą.
Pasakėte, ką norėjote. Mes labai dėkingi.
- Turi nusiraminti. - Ne. Tai…
- Ne. Man reikia, kad nusi… Adamai. - Dabar ne laikas. Ne…
Negali apginti šitos šeimos, jei nenusiraminsi.
Užsimerk.
Dabar įkvėpk.
Ir iškvėpk.
Pajusk, kaip pakyla.
Išeina pro viršugalvį.
Ir įsivaizduok auksinę šviesą.
Jautiesi geriau?
Taip?
Gerai. Pažiūrėk į mane.
Menki žmonės remiasi baime.
Mes - ne menki.
Noriu, kad tie žmonės su savo negatyvumu išeitų iš mano namų.
Jie gadina mano grindis. Supranti?
Pasikalbėk su Briusu. Pasakyk, kad gali viską sutvarkyti.
Jis nori tavimi tikėti. Visada norėjo.
Taip.
- Gerai. - Gerai.
- Pakalbėsiu su Briusu. - Taip. Gerai.
- Skambinu Briusui. - Gerai.
Ačiū, kad atsiliepei.
Atvažiuoju pas tave.
Dabar.
Puiku. Išlaikyk šitą toną. Išlaikyk šitą nusiteikimą.
Tu gali tai prisišaukti.
Briusai.
Adamai.
Metjau.
Ir Džeikobai.
Jie kreipėsi į mane. Norėjo papasakoti, kas juos slegia.
Aišku. Kaip ten sakoma?
Kaip žiurkės iš skęstančio laivo.
Deja, mūsų laivas neskęsta.
Bet gera žinoti, kas yra žiurkės.
Mes tik norim to, kas geriausia kompanijai.
Kompanijai geriausia esu aš generalinio direktoriaus poste.
- Adamai, aš ne… - Visada taip buvo ir visada bus.
Prašau, tu klausysi šitų dviejų genijų?
Vienas vaikšto kaip undinė,
o kitam ant kaktos užrašyta „pimpis“.
Prašau, paleisk vaikus namo, kad suaugusieji galėtų pasikalbėti.
- Ne, leisk jiems eiti. - Ne, Adamai.
Nematau priežasties, dėl ko jie turėtų išeiti.
Gerai. Mokykitės. Čiupkit rašiklius. Užsirašinėkit.
Užsirašinėkit. Aš jus šio to išmokysiu.
Gerai.
Paklausyk manęs.
Štai ką esu pasiryžęs padaryti, kad atremčiau absurdiškas istorijas.
Pirma, sumažinsiu balsavimo galią nuo 20 balsų už akciją iki 10.
Antra, paskirsiu nepriklausomą valdybos direktorių.
Taip ir maniau, kad tau patiks.
Trečia, Rebeka nerinks mano įpėdinio.
Ir, galiausiai, nors valdyba niekad neprieštaravo
ir viskas buvo daroma su jų žinia, kaip žinai.
Grąžinsiu 5,9 milijono,
kuriuos kompanija sumokėjo man už „We“ prekės ženklą.
Matai, kad aš nuolaidžiauju, Briusai.
Nuolaidžiauju. Duodu ir esu pasirengęs gauti.
Kartą statei už mane.
Patikėk manimi ir vėl.
Supranti? Tikėk manimi.
Tu nuodingas.
Tu nužudei kompaniją.
Jei neatsistatydinsi,
sulaužysiu tavo suknistą ranką.
Briusai.
Žinau. Bet ačiū.
Atsiprašau, kad vėluoju, džentelmenai.
Matau, kad jau pradėjote.
Ne… Džeimi, padariau viską, ko prašei.
- Viską padariau. - Nepadarei nieko, ko prašiau.
Padariau viską, ko prašei.
Adamai, negalime kompanijos paversti viešąja, jei vadovauji tu.
- Niekas nepirks akcijų, Adamai. - Ne.
Briusai, aš…
Ne. Aš niekad nesitrauksiu iš „WeWork“ vadovo posto.
Gerai.
Pažvelkime į ateitį, gerai?
Prašau. Į ateitį.
„WeWork“ pinigai baigsis greičiau, nei įsivaizduoji, ir jis bankrutuos.
Tavo akcijos bus nulio vertės.
380 mln. dolerių asmenines paskolas, garantuotas tomis akcijomis,
bus pareikalauta grąžinti ir tu sužlugsi, Adamai.
Bet, taip, tu vis dar būsi generalinis.
Ne mes tavo priešai, Adamai. Tu pats.
Tu - pikčiausias savo paties priešas.
Šūdas.
Na?
Šūdas!
Tai buvo pasala.
„Neįvardintas šaltinis teigia,
kad Briusas Danlevi pagrasino sulaužyti Adamui Niumanui ranką,
jei jis nepasitrauks iš gen. direktoriaus posto.“
„BuzzFeed“ ką tik paviešino.
Sakiau tau likti apkasuose.
Judas!
Judas ir Judas.
Masa, žinau, kad ten vėlu.
Ačiū, kad atsiliepei. Kalbėsiu trumpai.
- Adamai. - Pastatei ant kortos milijardus,
aš vienintelis galiu apsaugoti tą investiciją.
Tau reikia, kad būčiau gen. direktoriumi, ir reikia PVAP, nes baigsis pinigai.
Nebus jokio PVAP.
Jei mėginsi platinti akcijas viešai,
pridarysi gėdos sau, kompanijai ir man.
Atsitrauk.
Masa, paklausyk manęs. Su visa pagarba - aš neatsitrauksiu.
Neleisiu tau tęsti.
Kaip suprasti, „neleisi“?
Aš tau neleisiu.
Pasitelksiu visą galią, visus išteklius ir blokuosiu PVAP,
o tu liksi be nieko.
Bet nėra ko nerimauti. Adamas viską…
Žinai, kad nemėgstu, kai taip apie jį kalbi.
Ne, nemėgstu. Ne, taip negalima…
Prie pastato yra šnipas.
Šnipas!
Tėveli, aš tau perskambinsiu.
Masa, Briusas - jie pasamdė šnipus.
Gerai, brangusis.
Už durų - ne šnipai.
- Ne. Ten šnipas… - Gali būti.
- Ju… - Taip.
Jis atrodė kaip tarnavęs Mosade, ar ne?
Kodėl?
- Patekom į bėdą. - Kodėl manai, kad jis šnipas?
Nes jis stovi prie namo ir labai įdėmiai
klausosi mano pokalbio, pasiklauso.
- Jis buvo su žilstelėjusia barzda? - Taip, su pražilusia.
Ir jo akys kaip liūdno šuns?
- Taip. - Gerai, brangusis.
Tai ponas Fišmanas iš 4A buto.
Jis kasdien lauke rūko savo siaubingus cigarus.
Jis šitame name gyvena 23-ejus metus.
Jis ne šnipas. Viskas gerai.
Dabar kalbėjai telefonu?
„Užpultas gen. direktorius klajoja Niujorko gatvėmis basas ir pasimetęs.“
Ši žinutė tikrai pasklis.
Pasklis?
„HomeGardenGnome“ pakomentavo:
„Niekas, kas Niujorke vaikšto basomis,
neturėtų vadovauti multimilijardinei bendrovei.“
„BirdieBoy“ sako: „Pasimėgauk trichofilija.“
Gana, prašau. Prašau. Gana.
Kažkas jo basas kojas pavertė jaustuku. Jis naudojamas kaip „nepatinka“.
„Machosammy“: „Jis save laiko Jėzumi?“
„Babygene7151“,
„Jis vaikšto po purvą ir mėšlą.
Visiškas sumautas pamišė…“
Gana!
Jis užaugo sumautame kibuce. Jam patinka vaikščioti basomis.
Ar tai nusikaltimas, blemba?
Pamiršk.
PVAP?
Viską.
Ne.
Sakei, kad viskas dėl manęs?
Taip ir yra.
Man to nereikia.
Pamiršk tai dėl manęs. Dėl mūsų.
- Žinai, kas nutiks, jei pasitrauksiu. - Žinau.
Bet tai…
Svarbiausia yra tai.
Tu, aš, vaikai.
Galime gyventi ūkyje.
Galime būti laukiniai. Galime
staugti prieš mėnulį kaip senais laikais.
Ar staugsi su manimi?
Pinigai nesvarbu.
Taip sako tik tie žmonės, kurie visada jų turėjo.
Gal turėti per daug yra nė kiek ne geriau, nei išvis neturėti.
Patikėk manimi, motek.
Taip nėra.
Migi-Migsai.
Labas. Ką čia veiki?
San Paulas?
Ne. Čia Reikjavikas.
- Islandijoje. - Reikjavikas.
Taip, radome seną žuvies filė sandėlį.
Stintų.
- Stintų? - Stintų.
Tai tokios mažos žuvelės.
Pasirodo, jos dvokia.
Išleidome 45 000 dezinfekavimui.
Jei užuodi smarvę, turbūt tai - stinta.
Nuo stintų oras pagadintas.
Klausyk. Tu varai mane į neviltį.
Kaip nė vienas kitas mano sutiktas žmogus.
- Taip. - Visada taip buvo.
Bet aš myliu tave.
Tu šito nenusipelnei.
Ir aš tave myliu, Migeli.
Ką ruošiesi daryti?
Tai, ką reikia.
Bent kartą.
Yra pasiūlymas balsavimui?
Siūlau balsuoti.
Ar kas nors remia?
Remiu.
Deramai pateiktas ir paremtas.
Visų tų, kurie balsuoja už Adamo Niumano atleidimą iš pareigų,
prašau pasakyti „taip.“
Taip.
Ačiū, kad visi atėjote,
nors ir nebuvot iš anksto perspėti.
Esu tikra, kad turite klausimų, ir aš noriu į juos atsakyti,
bet, jei galima, prieš tai norėčiau šį tą pasakyti.
Kai įžygiavau į mūsų architekto kabinetą
su šešiais pamatiniais „WeGrow“ principais,
pasakiau jam: „Bjarkai, turime spėti laiku.“
Nes
žinau, kaip mama,
kad turiu atsakomybę panaudoti viską, ko išmokau šiame pasaulyje,
kad iš naujo perkurčiau ikimokyklinį vaikų lavinimą.
Ne tik savo vaikams.
Bet visiems vaikams.
Nežinojau tik to,
kad ši mokykla taps mano šeštuoju vaiku.
Mano…
pasiekimu, kuriuo didžiuojuosi labiausiai po šeimos.
Todėl man plyšta širdis, nes turiu pasakyti,
kad „WeGrow“ užsidarys pasibaigus šiems mokslo metams.
Mokyklos jau seniai užregistravo mokinius kitiems metams.
- Mano vaikas gauna stipendiją. - Rebeka, kas čia vyksta?
Aš girdžiu, suprantu jus, ir užtikrinu,
kad visi iki vieno jūsų vaikai
suprato, ką reiškia būti atspariam ir prisitaikyti.
Ką jūs čia pezat?
Atsparumas ir prisitaikymas neužmokės už mano vaiko išsilavinimą.
Gerai…
Taigi, gerai, mes… Aš…
- Įkurkite savo mokyklą. - Jūs juokaujat.
Užsikrušk, Rebeka.
- Taip. - Negali būti.
„Nors mūsų verslas dar niekad nebuvo toks stiprus,
dėmesys, kurio sulaukiau pastarosiomis savaitėmis,
tapo reikšmingu trukdžiu.
Nusprendžiau, kad kompanijai bus geriausia, jei pasitrauksiu
iš vadovo posto.“
- Jėzau. - Sumautas šiknius.
Labas, Kloja.
Ji pardavė tą rankinę moteriai iš Aukštutinio Istsaido.
Neteko 5 000 dolerių.
Ką?
Aš jai liepiau pirkti rankinę.
Kur Bea? Senokai jos nemačiau.
Bea įstojo į Harvardo verslo mokyklą. Ji išėjo.
Bea įstojo į Harvardo verslo mokyklą?
- Taip. - Taip.
Ji parašė esė apie „WeWork“
ir kaip nevystyti startuolio.
Bičiuliai. Dėmesio.
Manau, jis tuoj pradės.
Gal visi galėtumėt ateiti?
Žmonės prie kompiuterių, gal galit prieiti?
Dainuosi?
Ne, nedainuosiu.
Žinau, kad šis laikas
buvo kupinas sąmyšio ir įtampos.
Žinau, kad yra daugybė gandų ir svarstymų.
Apie tai, kas vyksta.
Pamaniau, kad turėtumėt išgirsti apie mūsų kompanijos ateitį.
Apie jūsų kompaniją…
tiesiai iš naujo gen. direktoriaus lūpų.
- Taigi… - Gerai.
- Kameronas Lotneris. - Ką?
Taigi, Kamai.
Čia pokštas?
Baikit.
Adamas Niumanas.
Būū.
Adamas Niumanas.
Jį visaip vadino, tiesa?
Kas jis, vizionierius?
Vienaragis? Laisvamanis? Burtininkas?
Ir kaip burtininkas, jis bandė atlikti magišką triuką
viso finansinio pasaulio akyse.
Sukūrė iliuziją, kad jūs visi esate kažko didesnio dalis.
Ką ketinote daryti? Kilstelėti pasaulio sąmoningumą?
Panaikinti badą pasaulyje? Pasirūpinti visais pasaulio našlaičiais?
Atsiprašau, kaip, po galais, bendradarbystės kompanija
turėtų visa tai padaryti?
Jis jus apgavo. Tai tiesa!
O dar blogiau yra tai, kad apgavote patys save.
Nes pamiršote tai, ką žino kiekvienas vaikas.
Vienaragių nebūna.
Nebūna. Apgailestauju, kad turiu pranešti blogą žinią, bet tai tiesa.
Nors ir kaip norėtume, kad jie būtų.
Manau jau laikas atvirai pakalbėti
apie tai, ką išties čia darome.
Mes čia ne tam, kad kilstelėtume pasaulio sąmoningumą.
Kapitalizmas veikia ne taip.
Mes čia tam, kad uždirbtume pinigus savo investuotojams,
ir padarysime tai teikdami kokybiškas bendradarbystės paslaugas
už konkurencingą kainą.
O ką gausite mainais? Padorią algą ir tikrą pelno paskirstymą.
Adamas sako: „Darykit, ką mėgstat?“ Ar taip?
„Darykit, ką mėgstat, pinigai ateis savaime.“
Ką?
Ne, pone. Atsiprašau, tai sunkus darbas.
Tokia yra tiesa, ar ne? Tai velniškai sunkus darbas.
Darbas užknisa, bet turite jį dirbti.
Kai dirbsit, jei tik šyptelės sėkmė, užsidirbsite šlamančiųjų.
Taigi, noriu žinoti, kas su manimi.
Kas pasirengęs atsisakyti vaikiškų fantazijų
apie pasaulio gelbėjimą ir vienaragius,
kas nori būti tikros, tvarios kompanijos dalimi,
kompanijos, turinčios ateitį, kuria išties galite tikėti?
- Kas pasirengęs? Noriu jus išgirsti. - Taip.
Žiūrėkit, dabar vadovauja suaugęs.
Aš jus užtikrinu,
geriausi „WeWork“ laikai - priešaky.
Ačiū už jūsų laiką. Grįžkit prie darbo.
PO DVIEJŲ DIENŲ
Mums šakės.
Mums šakės!
Pasitraukiau iš baseinų kompanijos, pardaviau „Air Cannabis“,
ar kaip jis ten vadino tą sumautą lėktuvą.
Atsikračiau tos prakeiktos mokyklos ir vis tiek netenkam pinigų
žvėrišku greičiu.
Turime ką nors daryti.
Atleisti darbuotojus.
Atleidimai reiškia išmokas. Išmokos - tai pinigai.
Mes neturim… Neišgalime atleisti darbuotojų,
štai kaip mums blogai… Taip?
Po pusvalandžio valdybos susirinkimas. Jums jau reiktų eiti.
Gerai.
Gerai. Nagi.
Turime ką nors padaryti, turime ką nors pasakyti, berneli.
Reikia ką nors pasakyti.
Aš nežinau, ką…
Ką darytų Adamas?
Mums reikia pinigų. Labai paprasta.
Reikia grynųjų arba „WeWork“ pristigs pinigų.
- Kada? - Per nepilnus du mėnesius.
Ką? Tu rimtai?
Kodėl tik dabar apie tai sužinom? Kaip taip gali būti?
Nagi, Migeli. Gal papasakok jiems, kaip judu su Adamu
visa tai užvirėte?
Mes skatinome augimą prieš PVAP.
Gerai.
Statybos - brangios, ypač kai stengiesi jas paskubinti.
- Taip. Žinoma. - Ką tu sakai.
Jūs buvote tie, kurie norėjo padaryti įspūdį rinkoms, taigi…
Gerai, tai baigsis dabar.
Daugiau jokių naujų vietų.
Mes jau pasirašėme nuomos sutartis.
O Viešpatie.
Kiek?
Norėjome užaugti dvigubai.
- Visiška kvailystė. - Palauk. Pasakei „dvigubai“?
Gerai. Taigi…
Atsidūrėme keblioje situacijoje, ar ne?
Mums reikia milijardų dolerių, ar ne?
Reikia juos gauti per aštuonias savaites, taigi, ką pažįstame?
Turime bent vieną investuotoją, kurio kišenės pakankamai gilios.
„SoftBank“.
Dabar jie neprisijungs. Tik ne tol, kol Adamas turi sprendžiamąjį balsą.
Nors atsistatydino iš posto,
tas šiknius vis dar valdo akcijų daugumą.
Taigi, net jei jis ne direktorius, negalim jo įveikti.
Šūdas.
Tas sumautas liurbis.
PRIEŠ TRIS DIENAS
Pinigai nesvarbu.
Taip sako tik tie žmonės, kurie visada jų turėjo.
Gal turėti per daug yra nė kiek ne geriau, nei išvis neturėti.
Patikėk manimi, motek.
Taip nėra.
Ir vienintelis, kuris tą žino geriau už mane,
yra Masa.
Suprantat, ką jis daro, ar ne?
Adamas žino, kad Masa nori surinkti 100 mlrd. dol. „Vision Fund 2“.
Tai bus neįmanoma, jei sumautas deimantas
„Vision Fund 1“ bankrutuos, ar ne?
Taip, bet jei „WeWork“ bankrutuos,
visi Adamo kreditoriai kreipsis į jį.
Jis visko neteks.
Spėju, kad lieka vienintelis klausimas, ar ne?
Atsiprašau, koks klausimas?
Kas pirmas sumirksės?
Masa.
Tu esi trenktesnis.
500 milijonų už tavo akcijas.
Adamai?
Girdi mane?
Taip.
Girdėjai mano pasiūlymą?
Taip.
Na?
Ne.
Ką jis pasakė?
Pateikė pasiūlymą. Pateiks dar vieną.
Esi tuo tikras?
Už uždarų durų verda rizikingas mūšis
dėl „WeWork“ lemties.
MASA 650 MILIJONŲ, KAD IŠEITUM
Taip?
Adamas Niumanas iš esmės iškeliaus pasitikti
saulėlydžio, kaip ir sakėte, su auksiniu parašiutu.
„SOFTBANK“ AKCIJŲ VERTĖ KRINTA DĖL SUBSIDIJŲ „WEWORK“
Šis sandoris apima 975 milijonus dolerių
už Niumano akcijų išpirkimą,
500 milijonų dolerių paskolą…
„SOFTBANK“ ĮLIEJA $5 MLRD. Į „WEWORK“
…ir 185 mln. dolerių „konsultavimo mokestį“.
Dabar jis pasitrauks iš valdybos,
po to „SoftBank“ perims 80 % šios problematiškos bendrovės.
Mes jau matome, kad kai kurie darbuotojai labai nerimauja dėl to,
ką reiškia ši milžiniška išmoka Adamui Niumanui.
NIUJORKO VALSTIJOS DARBO DEPARTAMENTAS - BEDARBIŲ REGISTRACIJA
REBEKA NIUM PREKĖS ŽENKLO VADO
KENEDŽIO ORO UOSTAS
NEGYVOJI JŪRA - IZRAELIS
Matai?
Tai viskas, ko mums reikia.
Vanduo, saulė, oras, mes.
Jaučiuosi atgimusi.
Kas?
Ką tik gavau el. laišką.
Tai oficialu.
Kaip…
Čia „WeGrow“ programos nuosavybės teisės.
Nupirkau jas dėl tavęs.
Aišku, negalime naudoti pavadinimo „WeGrow“,
bet žinau, kad ką nors sugalvosi.
Labai tau ačiū.
Ne, ačiū tau.
Palauk, brangusis. Adamai, tavo akiniai.
Dėl manęs nesijaudink. Pažįstu Negyvąją jūrą.
Aš - senas jūrų pėstininkas.
Gerai, tiesiog, prašau. Druska, tavo akys, tiesiog…
Kaip sekasi? Nori pažiūrėti, kaip tėvelis plauks?
Nori pažiūrėti į mane? Aš paieškosiu banginio. Gerai.
Vieną tau parplukdysiu. Žiūrėk!
Adamai!
Klausau?
Rebeka. Kaip laikaisi?
Kaip Tel Avivas?
Gerai.
Gerai. Ieškau Adamo.
Taip. Jis ką tik išėjo paplaukioti,
gal norite perduoti žinutę?
Ne. Jokių žinučių. Tik klausimą.
Jums.
Gerai.
Kas laimi kovą? Protingas ar trenktas?
Ką?
Kas laimi kovą?
Protingas ar trenktas?
Protingas.
Tu protingesnė už savo vyrą.
Jis sakė, kad trenktas.
Bet tai suktas klausimas.
Nei protingas, nei trenktas.
O kas tada?
Tas, kas turi visus pinigus.
Aš nesuprantu, ką jūs bandot…
Jūs negausit to išpirkimo paketo.
Nė vieno cento.
Aš tuo pasirūpinsiu.
Jūs su Adamu susitarėte.
Kitą kartą kalbėsimės per teisininkus.
Ma…
Adamai.
Adamai, pinigai.
Pinigai!
Mano akys!
- Adamai, pinigai! - Nematau!
- Adamai! - Mano akys, nieko nematau.
Nieko nematau.
Adamai! Pinigai!
Padėkit mums! Prašau!
ADAMAS PADAVĖ „SOFTBANK“ Į TEISMĄ.
„WEWORK“ VALDYBA PADAVĖ „SOFTBANK“ Į TEISMĄ.
„WEWORK“ DARBUOTOJAI PADAVĖ Į TEISMĄ ADAMĄ.
IR „SOFTBANK“.
2021 M. SPALIO 21 D. „WEWORK“ GALIAUSIAI TAPO VIEŠĄJĄ BENDROVE.
UŽ $9 MLRD. $38 MLRD. MAŽIAU NEI GERIAUSIAIS LAIKAIS.
ADAMO GRYNOJI VERTĖ BUVO ĮVERTINTA 2,3 MLRD. DOL.
DAUG BUVUSIŲ „WEWORK“ DARBUOTOJŲ NEUŽDIRBO NIEKO.
MIGELIS IŠĖJO IŠ „WEWORK“ 2020 M. GEGUŽĘ.
JIS KARTU SU ADAMU ATŠVENTĖ „WEWORK“ TAPIMĄ VIEŠĄJA BENDROVE.
REBEKA PLANUOJA ĮKURTI NAUJĄ MOKYKLĄ. S. O. L. F. L.
„STUDENTS OF LIFE FOR LIFE“ „DVASINGA“
ADAMAS INVESTAVO Į NAUJĄ BENDROVĘ.
JĄ PAVADINO „GYVENIMO ATEITIMI“.
Kai susipažinau su Rebeka maždaug prieš devynerius metus,
tada ji buvo mano mergina, svėriau 9 kg mažiau nei dabar.
Rūkydavau po du pakelius cigarečių per dieną.
Turėjau daug labai nesveikų įpročių.
Ir nors daug kalbėdavau, darydavau mažai.
Pirmas dalykas, ką ji man pasakė: „Tu esi skiedalas.“
Tai buvo pirmas dalykas.
„Kalbi, tarsi būtum kažkas, bet negali manęs net vakariene pavaišinti.“
Ji pasakė: „Nors tai… Aš tikiu lygybe
tarp vyrų ir moterų.“ Ji pasakė:
„Nieko tokio, jei kartą sumokėjai už vakarienę, tai nėra blogai.“
Nes aš mandagiai pasisiūlydavau sumokėti, o jis sutikdavo.
Amerikietei merginai tai buvo labai keista.
Ir ji man pasakė:
„Jei tuoj pat nesiliausi vaikytis to, ko nereikia,
jei surasi savo aistrą,
surasi, kas tau išties svarbu.
Surask tai, paimk ir sumaišyk tai su tuo, ką darai, ką labiausiai myli.“
Mano atveju - tai žmonių vienijimas.
Ir aš dievinu pastatus. Nežinau, kodėl.
„Jei nesugalvosi, kaip sujungti tuos du dalykus
ir nuveikti ką nors išties prasmingo pasauliui,
ne tik neišdegs tai, ko imsiesi,
net jei ir išdegs, nesijausi save realizavęs.“
Ji pasakė: „Siūlau tau mesti viską, ką darai,
ir surasti ką nors tikro.
Nustok sukti galvą dėl pelno, nes ne tai svarbiausia.
Apibrėžk iš naujo sėkmę ir pasitenkinimą, tegul tai pranoksta tave,
o visa kita ateis savaime.“ Turiu pasakyti, visa tai ir padariau.
- Rebeka, noriu tau padėkoti. - Adamai, meile mano.
- Be tavęs būčiau niekas. - Gerai pasakyta.
Išvertė Sandra Siaurodinė