VOLSTRITO PAISTALAI
PROFESORIAUS G. ŠOU
Hola, amigos. Sveikinu su kovo penktąja.
SKOTAS „PROFESORIUS G“ GELOVĖJUS
Kaip vadinate krovininį laivą, pilną majonezo, nuskendusį vandenyne?
Majo-dugnas.
O Dieve.
Koks prastas pokštas.
Žodžiu, šiandien kalbam apie PVAP, pradinį viešą akcijų platinimą.
PVAP - procesas, kurio metu privati kompanija tampa viešąja.
Įkūrėjui didžiausia sėkmė skamba kaip varpelis,
ypač varpelis, skelbiantis Niujorko vertybinių popierių biržos darbo pradžią.
Viešoji įmonė turi daug privalumų.
Bet turi ir vieną didelį trūkumą.
Riziką, kad pradinis viešas akcijų platinimas nepavyks.
PVAP yra kritinis faktorius.
Jis atskiria laimėtojus nuo nevykėlių.
Tokius kaip „Google“ nuo tokių kaip „Groupon“.
„Amazon“ nuo „Pet.com“.
Viešai platinti akcijas reiškia, kad tiesiogine prasme viską darysi viešai.
Petras Petraitis pamatys tavo purvinus apatinius,
rudas dėmes ir visą kitą.
Kaip valdei savo bendrovę?
Kiek iš tiesų uždirbai? Ar praradai?
Todėl kai kurie įkūrėjai stengiasi neįleisti priešo pro vartus
kiek įmanoma ilgiau.
Tu nepraeisi!
SVEIKI!
IKI DUGNO!
PAGAL „WONDERY“ TINKLALAIDĘ „WECRASHED“
„GOOGLE“ PAGRINDINĖ BŪSTINĖ SILICIO SLĖNIS
Mano padėjėjas turėjo viską sudėti,
bet šįryt jis išsisuko kulkšnį, o gal susilaužė.
Nežinau. Aš ne gydytojas.
Jis užkliuvo už lagaminų.
Kitas mano padėjėjas nuvežė jį į priimamąjį.
Bet viskas gerai, nes mes prisitaikome.
Mes prisitaikome. Improvizuojame! Ar ne?
Nežinau, ar jums kas nors sakė, bet tai - mano supergalia.
Pokyčiai.
Kodėl atėjote pas mus?
Nes jūs turit visus pinigus.
„WeWork“ yra…
Šeimos verslas.
Ir esam stipriausi,
kai randame tinkamus partnerius prisijungti prie šeimos. Suprantat?
Vis dar nesuprantu, kokia iš jūsų technologijų kompanija.
Šis modelis turi pademonstruoti,
kaip technologijos skatina efektyvesnį darbą.
Taip, kurios konferencijų salės rezervuotos.
Ar erdvė išnaudojama efektyviai.
Efektyvumas yra…
Čia „Google“.
Kodėl atėjote pas mus?
Kodėl ne į „SoftBank“?
„SoftBank“ yra visiškai mums atsidavęs.
Adamai, atleiskit. Kodėl tiesiog nepradedat viešai platinti akcijas?
MANO MEILĖ
IŠĖJAU IŠ „GOOGLE“. EINU PAS ELONĄ.
PASKAMBINK MAN, MOTEK. PRAŠAU.
„WEGROW“
Argi buvo ne miela?
Vaikai pasirodė puikiai,
bet visa kita buvo gėdinga.
Mokytojų bateliai turėtų būti balti, juodi arba smėlio spalvos,
ir, dėl Dievo meilės, be raištelių.
Ponia Majers su tuo tambūrinu tik įtampą sėja.
Kaip galima nemokėti groti tambūrinu? Tai tambūrinas.
Ir net neklausk apie pono Aivio balso toną.
Nesidrovėk pradėti užsirašinėti, Bea, kai tik būsi pasiruošusi.
Tai, kad jums nepatinka pono Aivio balso tonas?
Taip.
Dieve, manytum, kad Niujorke galima rasti mokytoją,
kuris, žinai, galėtų ir dainuoti, ir mokyti.
Aš pasirengusi pereiti prie veiksmų plano.
- O tu? - Pasiruošusi.
Šįryt dar kartą patikrinau interneto svetainę.
Pasakyk Gavinui, kad vis dar matau tuščių vietų
ir „Helvetica“ šriftą.
Taip negalima.
Skambinau į registratūrą 11.23 val.
Niekas neatsiliepė. Penki jungimo signalai ir peradresavo į balso paštą.
Pasakyk Lizai, kad tai - nepriimtina.
Susitark dėl susitikimo su Nikole dėl „WeGrow“
plėtros planų San Franciske ir Tel Avive,
dėl stipendijų finansavimo tempo, kuris tiesiog…
…ir dėl limonado prekystalio.
Taigi…
Limonado prekystalis.
Nuvešime vaikus į mūsų ūkį,
ten jie galės prisiskinti daržovių
ir parduoti jas „WeWork“ darbuotojams.
Tai bus 21-ojo amžiaus limonado prekystalis.
Sąmoningas verslumas.
Verslumas penkiamečiams?
Ir aš išgirdau, kaip tai skamba.
Tu teisi.
Įtrauksime jaunesnius vaikus. Bet turėsi užsakyti automobilinių kėdučių.
Kur kitų metų klasės priėmimo pažymos?
Aš jas turiu, bet įsivėlė rašybos klaida.
Užrašyta „2031 m. klasė“.
Ne, taip ir turi būti.
Tada jie baigs „WeGrow“ vidurinę mokyklą.
Suprantama.
Aš jas pasirašysiu.
Nenusigręšiu nuo vaikų ir nepaliksiu jų normatyviniam švietimui, Bea.
Noriu juos ugdyti nuo gimimo iki mirties.
Gal tai būtų geras šūkis?
„Nuo gimimo iki mirties“.
- Taip. - Gali sumaketuoti plakatą?
Tam, kad pamatyčiau.
Puiku. Viskas.
Gerai.
PRIĖMIMO PAŽYMA „WEGROW“
MANO MEILĖ PASKAMBINK MAN
„INSTAGRAMAS“ 119 PATIKTUKAI
„WEGROW“ AUGINA PASAULIO SĄMONINGUMĄ PO ŽINGSNELĮ
„WEGROW“ 614 SEKĖJŲ - SEKA 3 479
„WEWORK“ 622 000 SEKĖJŲ - SEKA 428
Adamai.
Tu jau savaitę Slėnyje. Niekas neinvestuoja.
Jau laikas. Turi pradėti viešą akcijų platinimą.
Motek. Bandžiau grįžti laiku, kad kartu papusryčiautume,
bet tu tokia ankstyva.
Gal pakepsiu tofu
ir išspausiu žaliųjų sulčių dienos pradžiai?
Atsiprašysiu. Turiu eiti vadovauti mokyklai, kurią man dovanojai.
- Nenorėjau, kad taip nuskambėtų… - Žinau, nemanai, kad aš ką nors darau.
Bet, tiesą sakant, darau.
- Motek. Prašau. - Ne. Tu aiškiai pasakei.
- Motek… - Mano psichoterapeutas sakė:
„Nekęsti gali tik to, kurį išties myli.“
Turbūt aš tave išties myliu.
Ir kaip visa tai grąžinsite į vėžes?
Adamai?
Kas sakė, kad mes iškrypome iš vėžių?
Mes esame teisingame kelyje, Džeimi.
Kelyje, į kurį mus nukreipė visata.
- Taigi, Slėnyje nepasisekė? - Jie neturi vizijos.
Beje, man reikės padidinti mūsų asmeninę kredito liniją.
Nedaug. Tik truputį, kad galėtume atsikvėpti.
Kiek jau sunaudojote?
380 milijonų.
Jums nieko nereikės daryti. Pats pasikalbėsiu su paskolų komanda.
O kiek „WeWork“ praranda pastaruoju metu?
Penkiasdešimt aštuonis milijonus per savaitę.
Labai dideli pinigai.
Ne, jei palyginsim su tuo, kiek uždirbsim.
Na…
Mes jums asmeniškai skyrėme kiek?
Devyniasdešimt septynis milijonus paskolų žemomis palūkanų normomis?
Įsigijote kompanijos akcijų dalį.
Dalį, kuri dabar verta virš 600 milijonų.
Kodėl neišplatinus akcijų viešai?
Kodėl nepaskelbus PVAP?
Nenoriu niekam atsiskaitinėti.
Milijardai dolerių paprastai padeda su tuo susitaikyti.
Visos tos skirtingos formos.
Šitas lapas, kas čia?
„Bloom Energy“. Akcijų vertė pakilo daugiau nei 66 % pirmąją prekybos dieną.
66 % pirmąją dieną?
O čia?
„Dropbox“. Vertė pakilo daugiau nei 35 % pirmąją dieną.
Įspūdinga.
O kokia bus mano?
Vienaragis.
NUO DŽEIMIO DIMONO IR JŪSŲ DRAUGŲ IŠ „JP MORGAN CHASE“
Gerai. Kitas punktas…
Registravimas.
Skaičiai - nuviliantys.
Jie ne tokie, kokių man reikia.
Kaip pritraukti daugiau žmonių?
Galėtume peržiūrėti savo socialinę strategiją.
Kokią socialinę strategiją?
Nėra ką peržiūrėti, Deimjanai.
Turime 600 sekėjų, aišku? Ne.
Turime mąstyti plačiau. Turime pasiekti platesnę auditoriją.
Jus pakvietė į tą tinklalaidę.
Įdomu.
Taip, jei manai, kad po „Vanity Fair“ dalyvauti tinklalaidėje
yra teisinga kryptis
multimilijardinės kompanijos Prekės ženklo vadovei, puiku.
Šiaip jau galvojau apie CNBC.
Ar ne? Žinot, Adamas ten dalyvauja kas antrą savaitę.
Jie dievina „WeWork“.
Tai - naujausia, drąsiausia „WeWork“ iniciatyva,
naujas požiūris į švietimo sistemą.
Jie gaus ekskliuzyvinį interviu su vadovu.
Adamo darbotvarkė gan užimta.
Ne, Deimjanai. Ne. Su manimi.
Aš esu „WeGrow“ generalinė direktorė.
Gerai. Pranešk jiems, kad užsiminsiu apie mūsų plėtros planus,
kalbėsiu apie pasaulinį mokyklų tinklą, apie inovacijas mūsų…
Jūs žiūrite „Didingumo mokyklos“ tinklalaidę.
Pas mus svečiuojasi Rebeka Niuman,
„WeWork“ įkūrėjo Adamo Niumano žmona.
Šiaip jau aš…
be galo džiaugiuosi, kad esu čia. Ačiū.
„WeGrow“ misija
ir, tiesą sakant, visų mūsų
yra kilstelėti pasaulio sąmoningumą.
O tai - mokykla, ar ne?
Tai labiau praktika
ir naujas požiūris į gyvenimą.
Kas jus įkvėpė tuo užsiimti?
Varge.
Iš tiesų susidėjo daug dalykų.
Galiausiai jis pabėgo su mano geriausia drauge.
Ne.
Ką norėčiau, kad žmonės apie mane žinotų?
Aš labai…
lanksti?
- Emociškai? - Fiziškai.
Indijoje jogas kartą man pasakė,
kad jei rūpinsiesi stuburo lankstumu, nepasensi.
Ar todėl atrodote 21-erių?
Ar jaučiu neapykantą?
Ne.
Ne, man liūdna dėl dalykų, kuriuos aš…
Pavyzdžiui, dėl ko?
Dėl bet kokio žiaurumo.
Žiaurumo su gyvūnais.
Kenčiančių vaikų.
Dėl to, ką darome planetai.
Bet aš nejaučiu neapykantos.
Jei galime išmokyti žmones… Kalbu ir apie save.
Kasdien sau primenu,
kad būdami sąmoningi ir dalindamiesi,
žmonės pajus didesnę pilnatvę.
Suraskite savo superaistrą
ir dalinkitės ja.
O tada jie gaus viską, ko nori,
bet su kitais jie turi elgtis taip, kaip norėtų, kad elgtųsi su jais.
Žmonės turi suprasti, kad visi esame vienetas.
Migi-Migsai.
Brolau nuo penkių skirtingų motinų.
Galiu užeiti?
Taip.
Nusipirkai Lichtenšteino darbą.
Jis daug mažesnis, nei tikėjausi.
Kiek už jį sumokėjai?
Pirkau už dvidešimt dolerių iš „posters.com“.
Turime nupirkti tau tikro meno, bičiuli.
Tikro meno.
Migeli.
Pažiūrėk ten.
Pažiūrėk.
Mes tai sukūrėme.
Šį didelį, gražų dalyką.
Mes jį sukūrėme, o jie visi atėjo ir prie mūsų prisijungė.
Žinau, galvoji, kad tavęs nesiklausau, bet aš klausausi.
Girdžiu tave.
Ką tai reiškia?
Pamatysi.
- Ką gi, tai oficialu. - Tai oficialu!
„WE“ KOMPANIJA PRAŠO ĮREGISTRUOTI PVAP
- Įregistravote! - Taip. Viešai platinsim akcijas.
- „WeWork“ taps viešąja įmone. - „We“ kompanija taps viešąja įmone.
ADAMAS
Metas nueiti ir nusipirkti tikro meno, Migeli.
Dėl ko nusprendėt, kad esat pasiruošę?
Mes visada buvome pasiruošę.
Tai paprasčiausiai buvo laiko klausimas.
Gerai, turim 72 valandas išsiaiškinti jų vertę.
Mums išmokės 100 milijonų. Pirmyn.
Trumpam pakalbėkime apie finansus.
Neatskleidėte finansinės informacijos pateikę konfidencialią paraišką.
Jūsų pateiktoje prezentacijoje…
NAUJAS DOKUMENTAS
…matome, kad įplaukos 2017 m. pakilo iki 1,8 mlrd. dolerių.
Tačiau grynieji nuostoliai siekė 1,9 mlrd.
Tačiau ketvirtame ketvirtyje pasiekėme 2,43 mlrd. metines pajamas.
Pradėkit.
Ir užregistravome masinį narių skaičiaus šuolį
nuo 186 000 iki 401 000.
„Uber“, „Lyft“, „Pinterest“, „Slack“ ir dabar „WeWork“.
„We“ kompanija. Taip.
- „We“ kompanija. - Labai ačiū.
Atsiprašau. Visos jos ketina šiemet viešai platinti akcijas.
Tai vadinama „masiniu vienaragių judėjimu“.
Visiems linkime sėkmės.
Nėra priežasčių, dėl ko turėtų nepasisekti.
Esame visiškai užtikrinti dėl savo akcijų paklausos tarp investuotojų.
Gerai.
Prie darbo.
Dabar tinkamas metas kompanijos misijai.
- O kokia ji? - Kilstelėti pasaulio sąmoningumą.
Viešas akcijų platinimas padės mums tą misiją įvykdyti.
O Dieve. Kaip smagu.
Galiu gauti arbatos?
- Taip. - Ačiū.
Motina Teresė.
Bobas Marlis.
Adamas Niumanas.
Jūsų tikslas kilstelėti pasaulio sąmoningumą primena tas legendas.
„Mylėk gyvenimą, kurį gyveni. Gyvenk gyvenimą, kurį myli.“
Bobas Marlis. Tesiilsi ramybėje.
Vienintelis skirtumas tarp jūsų ir „Amazon“, „Google“ bei „Alibaba“
tas, kad jūs augate sparčiau.
Mes - geriausi klasėje, o geriausi nusipelno geriausio.
Regis, žinau, ką jūs vertinate, Adamai.
Asmeninius santykius.
Manau, jau žinote, kad mes - tas bankas, kuris vadovaus emisijos platinimui.
Džeimi, vertinu jus labiau, nei numanote.
Klausimas tik, kiek jūs vertinate mane?
Keturiasdešimt šeši milijardai.
Per paskutinį finansavimo etapą buvom įvertinti 47 mlrd.
Ne, per mažai, bičiuli.
Per mažai. Gaila.
Nuo 18 iki 52.
„Nuo 18 iki 52“?
Priklauso nuo to, kaip mums pavyks…
Šešiasdešimt milijardų?
Klausimas - kodėl tiek mažai?
Šiaip jau mes manom, kad suma didoka.
Šešiasdešimt trys.
Pridėkit aštuoniolika centų…
ir susitarėm.
Manau, tai - sąžininga suma, atsižvelgiant į mūsų investuotojus,
mūsų būsimus investuotojus
ir, svarbiausia,
mūsų darbuotojus.
O dabar užkalkim nešvankiai daug pinigų.
Gerai? Nešvankiai daug.
Gerai.
Kartu su jūsų komanda paruošime S-1 prospektą.
Tai oficialus „WeWork“ pristatymas visuomenei,
todėl tai - viena svarbiausių proceso dalių.
- Pradėsime. - Taip, prašau.
Parašykit, po to aš pridėsiu papildomos energijos ir jėgos.
Adamai, tai svarbus teisinis ir finansinis dokumentas.
- Paliksime tai ekspertams. - Aš suprantu.
Migelis teisus, Adamai.
Tai labai formalu. Išdėstomi reikalavimai, teisiniai įsipareigojimai.
- Tu nenori į tai kištis. - Paklausykit manęs.
Tai - senasis būdas. Senasis būdas manęs nedomina.
Mane domina ateities pasaulis.
Suprantat? Mes kuriam naują pasaulį.
Naują pasaulį, Migeli.
Tegul jūsų žmonės kažką paruošia, o po to perimsim mes.
Gerai?
Ačiū.
Šūdas.
Kas negerai?
Manau, galėjom gauti 64.
Liaukis.
- Taip! Tai geras sandėris. - Taip!
- Taip!
Taip!
Rivka.
Rivka, ateik, prisėsk šalia.
Prašau ne kaip sutuoktinis. Prašau kaip generalinis direktorius.
Tai verslas. Prašau, ateik, sėsk.
Prašau.
Tik trumpam prisėsk.
Esu dėkingas.
Morkų sultys.
Ar žinai, kas yra S-1?
Dirbau Volstrite, Adamai. Žinau, kas yra S-1.
Tai kompanijos pristatymas pasauliui.
Tai misijos formuluotė. Raison d'être.
Būtent.
Teisininkai ir bankininkai aptars smulkmenas,
bet paruošti galutinį pristatymą turime mes.
Tai bus gyva, kvėpuojanti esybė,
ir ji privalo papasakoti „We“ istoriją.
O „We“ visada buvo…
tu ir aš.
Parašyk ją su manimi.
Ne.
Tu sukūrei kompaniją. Gali parašyti pats.
Mačiau tinklalaidę, kurioje dalyvavai.
Manau, kad buvai fenomenali.
Tai buvo tinklalaidė. Tai nesvarbu.
Aišku, kad svarbu. Tai buvo svarbu.
Deimjanas man sakė,
kad, tavo nuomone, jūsų žinutė pasiekia per siaurą auditoriją.
Sutinku.
Nori išplatinti savo žinutę?
Nori išauginti savo mokyklą?
Nori būti išgirsta?
Tada parašyk su manim S-1 prospektą.
Ne kaip mano žmona…
bet kaip verslo partnerė.
Būtų sunku nesiklausyti
vienos iš multimilijardinės bendrovės steigėjų.
Girdėjau, kad 100.
Goldmanas surinko trilijoną.
Paklausykit manęs. Pirkit opcijas dabar.
- Pamirškit opcijas. Perku butą. - Padengsiu studijų kreditą.
Pasiimsiu pinigus ir išsinešdinsiu iš čia.
Ne, aš rimtai.
Klausykit, šitaip, kai parduosite akcijas, bus mažesnis kapitalo prieaugio mokestis.
Bet aš neturiu pinigų. Kaip man įsigyti opcionų?
Pasiskolinau pinigų iš senelių.
- O kaipgi. - Taip.
Dėmesio, mano nuostabieji „WeWork“ kolegos.
Mano gentie. Mano šeima.
Likusią dienos dalį turite laisvą. Rytoj taip pat.
Palaistykit savo augalus. Paskambinkit mamai. Eikit pasivaikščioti.
Įsimylėkit.
Bet, kad ir ką beveiktumėt, dinkite iš čia.
Eikit. Gerai?
- Ačiū. Eikit. - Jis rimtai?
Jis nejuokauja.
Man atrodo, kad tai - išbandymas.
Gerai.
Kur visi?
Davėme jiems laisvadienį. Tiesą sakant, du.
Be to, čia yra visi, kurių mums reikia.
Jokio blaškymo, jokio triukšmo.
Tik mes.
Paprašiau, kad Bea atspausdintų geriausių pastarųjų 10 m. PVAP S-1 formas.
Pradėsiu skaityti.
Nemanau, kad jie gali mus ko nors išmokyti.
Būsiu savo kabinete.
Gal prieš tai užsiimkim joga?
Gal truputį prasimankštinkim?
Latės?
Čia kapučinas.
Esu beveik įsitikinęs, kad latė.
Kapučinas.
Mano padėjėjai vadina ją late.
Nes tu ją taip vadini, niekas nenori tau pasakyti, kad klysti.
Pasakyk, ką man daryti,
nes tūkstančiai atsiprašymų nesuveikė.
Kaip mums tai pamiršti?
Niekaip. Tai niekad niekur nedings.
Vadinasi, viskas?
- Tai? - Tikrai manai, kad pastatei tai vienas?
Tikrai?
Davei man teatrą, davei man darbą,
davei man mokyklą…
O kaip dėl to, ką paėmei?
Paėmei mano tėvo pinigus.
Paėmei viską, kuo tikiu,
ir pavertei tai blizgiu popierėliu, į kurį įvyniojai savo mėšlą.
Tu netgi paėmei mano žodžius.
„Kilstelėti pasaulio sąmoningumą.“
Kas juos sugalvojo? Tu?
Tu nė šūdo nebūtum be manęs sukūręs.
Tu teisi.
Tai tavo žodžiai.
Bet ar kalbi nuoširdžiai?
Kaip gali kilstelėti pasaulio sąmoningumą,
jei nesi nusiteikusi atleisti?
Prašau, tavo kapučinas.
- Labas. - Sveiki. Prašom užeiti.
Ačiū.
- Labai malonu, kad atėjote. - Ačiū.
Ačiū.
Štai čia tas kūrinys, kuriuo domėjotės.
Jis meta mums iššūkį paklausti savęs:
„Kas verta mūsų laiko ir dėmesio?“
Taip, atrodo kietai.
Jaučiu, kad jis į mane spokso.
Tai kiek kainuoja?
Adamas su Rebeka jau daug metų yra mūsų klientai,
todėl jų nuolaidą pritaikytume ir jums.
Jėga, ačiū.
Taip, taigi, 48 milijonai.
Čia su nuolaida?
Girdėjau, kad netrukus galėsite sau leisti.
Adamas minėjo PVAP. Sveikinu.
O kiek tas?
Jus domina tas?
Buvai teisus.
Jie beverčiai.
Bedvasiai.
Negyvi popieriai.
Jie man priminė, kodėl nekenčiau savo darbo Volstrite.
Kas čia?
Čia? Dar daugiau negyvų popierių iš teisininkų.
Pažiūrėk.
Rizikos faktoriai?
„Pirma, mūsų spartus augimas gali būti netvarus.
Antra, esame patyrę nuostolių
ir jei toliau sparčiai augsime,
gali būti, kad nesugebėsim veikti pelningai artimiausioje ateityje.“
Ir, numeris trys:
menki žmonės vadovaujasi baime!
O mes nesame menki!
Ne, ir mes vadovaujamės viltimi,
kūrybiškumu, vaizduote ir…
ir meile.
Gerai. Tai kaip mums tą užfiksuoti?
Kūryba prasidėjo nuo žodžio, ar ne?
Taigi, kokie mūsų žodžiai?
Ateik.
Eikš.
Žodis.
Bendruomenė.
Sąmoningumas.
Augimas.
Dvasinis augimas!
Ketinimas!
- Pozityvumas. - Prasmė.
Viltis!
- Mes. - Mes.
Aš - niekas be tavęs.
Adamai, čia Briusas.
Kas per nesąmonės pasiekė mano ausis, kad jūs su Rebeka perrašot S-1?
Tai labai techninis dokumentas ir…
Žinai, ką? Aš atvažiuoju.
Sveiki!
Kiek puslapių turime?
Mes turime…
- devynis žodžius. - Devynis žodžius?
Devynis žodžius!
Negali būti.
Gerai.
Turim mūsų žodžius.
O dabar mums reikia skaičių.
Laimė, vieninteliai Volstritui įdomūs skaičiai
šiaip jau yra raidės.
E-B-I-T-D-A.
EBITDA.
Pelnas, neatskaičius palūkanų, mokesčių, nusidėvėjimo ir amortizacijos.
EBITDA - standartizuotas būdas įvertinti kompanijos veiklą
ir palyginti ją su kitomis kompanijomis.
Šio būdo galia yra ta, kad jį naudoja visi.
PATVIRTINTA
Dėl to, kad jį naudoja visi, šis būdas leidžia obuolius lyginti su obuoliais.
- Dėjau ant EBITDA! - Kodėl?
Mes netenkam per daug pinigų.
Jei norėtume, galėtume rytoj uždirbti pelno,
bet pinigus išleidžiame augimui.
Ir?
Tai tik raidės. Pavartokime kitas.
Performuluokime.
Negalime leisti, kad mus apibrėžtų senosios tradicijos.
Jei jų raidės netinka, sugalvosime naujas.
Ką tu pasakei?
Pavartosime naujas.
- Kur S-1? - Čia.
Remsimės teisininkų mums pateiktu S-1 dokumentu,
paskui tereikės atimti nuomininkų mokesčius ir nuomos išlaidas,
darbuotojų, dizaino,
rinkodaros ir administracines išlaidas.
Tada parodysime pelną.
Pavadinsime jį bendruomenei pritaikyta EBITDA.
Ir parodysim jiems, parodysim jiems tikrą mūsų bendruomenės vertę!
Gerai. Gali pakartoti dar kartą?
Gerai, taip.
Truputį į dešinę.
Į dešinę. Jėga. Puiku, vaikinai.
Nuostabu. Gerai, nufotografuokime.
Ir jūs galite būti kadre. Taip.
UŽBAIK PERGALINGU IŠSIVERŽIMU
Ei, brolau, turintis kitą motiną.
Lichtenšteino nepirkau,
bet įsigijau kai ką dar geresnio.
Ir,
jei reikia pagalbos rašant S-1,
aš čia.
Jo! Atėjom.
Čia mūsų namai šiam vakarui.
- Apžiūrėk. Eime. - Nusiauti batus?
Ne, nesiauk suknistų batų.
Maniau, kad tik paimsim Adamui atsiųstus laiškus.
Ateik. Noriu, kad jį paliestum. Šiaip jau, noriu, kad palaikytum.
- Padėk į vietą. - Palaikyk.
- Padėk į vietą. - Arba išmesiu.
Koks jausmas?
- Geras. - Puikus jausmas.
Nagi, išgerkime.
Nežinau. Man neramu. O jei jie grįš?
- Taip, nesu dėl to tikras. - Baikit jaudintis.
Adamui išvis nerūpi.
Be to, vaikai su auklėmis skrenda į Hamptonus.
Taigi, viskas gerai.
Sraigtasparniu?
Taip, kuo dar?
Pažiūrėkim, ką čia turim.
Veganiški užkandžiai.
Mano tėtis žymėdavo butelius, kad žinotų, ar mes su sese negėrėm.
Mes nebe paaugliai.
Tu - suaugęs bičas, kuris tuoj taps milijonieriumi.
- Todėl elkis atitinkamai. - Taip, Maiki.
Be to, kartą Adamo kelnėse drabužių valykloje radau 84 000 dol. čekį.
Taigi, nuojauta kužda, kad alkoholio jis nematuoja.
Gerai, imk taurę.
Už ką gersime?
Už šitą PVAP.
- Už šitą suknistą PVAP. - Taip.
- Į sveikatą. - Į sveikatą.
- Į sveikatą. Taip.
Gerai, taigi.
Kloja, kam išleisi savo pirmąjį milijoną?
Tik nepasakok man
apie studijų paskolas ar panašias nesąmones.
Žinai, kad man nieko nereikia.
Taip, niekam nieko nereikia.
Bet, Kloja…
Kloja…
- Nereikia, prašau. - Ko tu nori, Kloja?
Ko tu nori?
- Tu mane terorizuoji. - Įsižiūrėk į mano sielą.
Jei nori gerų dalykų, turi turėti ketinimą.
Ketinimą.
Tada sėkmė ir laimė ateis pačios.
Kloja, ar nenori kilstelėti pasaulio sąmoningumo, Kloja?
- Kilstelėk, Kloja! Pagalvok apie „mus“. - Ne!
- Klo-mes. - Klo-mes!
Tai Klo-mes.
Nedrįsk išsisukti nuo klausimo.
Ką pirksi? Noriu žinoti.
Ar esi kada nors pagalvojęs, kad virsti Adamu?
- Nesakyk taip. - Taip yra.
Nori pasakyti, kad virstu Adamu?
Aš taip nemanau.
- Padažai į druską? - Taip.
Gerk.
- Taip. - Palauk. Vienas, du, trys, gerk.
- Nori pasilaižyti? - Ne.
- Nė trupučio? - Ne.
Radome aukso puodą.
„HERMÈS BIRKIN 30“ 22 999 JAV DOLERIŲ
Pirk!
Galėsi sumokėti dalimis.
Čia daugiau nei uždirbau pernai atskaičius mokesčius.
Taip, bet pernai mes viešai neplatinom akcijų, žmogau.
Ei, žmogau, žiūrėk. Šitie namai didžiuliai.
Po to, kai buvau čia paskutinį kartą, jie įrengė naują aukštą.
Taip. O San Francisko name yra gitaros formos kambarys.
Kertu, kad ten jie rengia orgijas.
Ne. Jie nesimyli.
Jie tik levituoja, o jų sumautos sielos susilieja.
Nusipirkai rankinę?
Ne, tik spoksau į ją.
Skambina Adamas.
- Kodėl jis skambina per „FaceTime“? - Ką?
- Kodėl skambina per „FaceTime“? - Ne, Maiki.
Neatsiliepk.
- Jis nežino, kad mes čia. - Šiknius.
Turiu atsiliepti.
- Sudaužyk savo telefoną! - Neprivalai atsiliepti.
- Turiu atsiliepti. - Nieku gyvu neatsiliepk.
Šūdas, išjunkit muziką.
Labas, Adamai. Kas nutiko?
Spausdintuvas neveikia.
Gerai. Gali pamėginti jį perkrauti. Pameni, kaip rodžiau paskutinį kartą?
Netrukus susitiksim.
Ką tai reiškia, po galais? „Netrukus susitiksim“?
- Sutvarkykit ir dinkit! - Baik, gal juokauji?
Nusipirk rankinę.
- Taip. - Iki!
- Myliu jus visus. Iki rytojaus. - Ne! Kas per…
- Ne. Baik. Prakeikimas. - Myliu tave, brolau.
Ei!
Turbūt kažkas užlipo ant įtampos stabilizatoriaus.
Maiki, tu - genijus.
Tu - geras vaikis.
Buvai su mumis nuo pat pradžių.
- Taip. - Nuo pat pradžių.
Kiek, jau dešimt metų?
- Taip. - Taip.
Maiki.
Tu gėrei?
Aš išgėriau su keliais draugais.
Išgėrei su draugais?
Pažįstamas kvapas.
Tekila.
- Aš teisus ar aš teisus? - Taip, tu teisus.
Mėgsti tekilą?
- Taip? - Taip.
Taip. Aš tavęs nekaltinu.
Turi paragauti gero dalyko.
Eikš su manim. Einam.
Eikš su manim, Maiki.
Aš prisijungčiau, bet
dabar valau organizmą.
Valai organizmą. Jėga.
Na…
Tau 21-eri, ar ne?
- Tuoj sueis 26-eri. - Rimtai? Gerai, atrodai kaip vaikas.
Gardžiuokis.
- Štai taip. - Atsiprašau.
- Išgerk dar vieną. - Iš įpročio.
Taigi.
Gurkšnok lėtai.
Pasigardžiuodamas.
Pasakyk, koks skonis.
Jaučiu skonio natas…
anglies?
Maiki.
Tai pinigų skonis.
Kiek turi akcijų?
Beveik 80 000.
80 000?
Na, Maiki, kai paskelbsime PVAP,
jų vertė sieks mažiausiai 30 milijonų.
Metas pradėti pratintis prie gerų dalykų gyvenime, Maiki.
Imk, ji tavo.
Paimk. Skanaus. Dovanoju.
Bus prisiminimas.
Rivka!
Namaste.
Kaip žinai, Maikis buvo su mumis nuo pat pradžių.
Jau dešimt metų?
- Dešimt metų! - Taip!
- Tikrai? Tai nuostabu. - Dešimt metų.
Taip.
Turbūt reiktų grįžti prie darbo.
- Žinoma. - Pameni tą pirmą vakarą?
Kai atidarėm pirmą pastatą?
Pamenu. Kaip galėčiau pamiršti? Kaip galėčiau pamiršti?
Bėgiojom kaip pamišę, sukom varžtus į stalus, bandėm prijungt internetą.
Pamenu, buvo beprotiška, bet smagu.
Smagu, Maiki.
- Aš to ilgiuosi. - Taip, aš irgi.
Neatrodė, kad dirbi, supranti? Nepanašu į verslą.
Buvo panašu į beprotybę, „Red Bull“ ir adrenalinas,
juokdavomės iki apsisisiojimo, bet viską padarydavom.
Jaučiausi taip, kažkam priklausyčiau.
Sutinku.
Jis teisus.
„WeWork“ - ne verslas. Tai jausmas.
Turime parodyti žmonėms tą jausmą.
Mums nepavyks to padaryti su lentelėmis, grafikais ir akronimais.
Net ir tinkami žodžiai neužtikrins galutinės sėkmės.
Mums reikia…
Mums reikia vaizdinių.
- Vaizdinių. - Vaizdinių.
Ar tai normalu S-1 pristatymui?
Mums reikia įtraukti žmones.
Turime sukelti žmonėms tą jausmą, kurį visi jautėme pirmąjį vakarą.
Pala, tu ten buvai tą vakarą?
Nepamenu, kad būtum ten buvus.
- Buvau aš, Džeikobas… - Aišku, kad buvau ten.
- Aš visada čia buvau. Tai… - Visada.
Ačiū, kad atvažiavai.
Ačiū, Maiki.
Gerai, Maiki.
Gerai, tu juk nevairuosi, ar ne?
- Ne. - Gerai.
- Buvome vaikai. - Kaip nuostabu.
Mūsų pati pirmoji vasaros stovykla.
Koks susižavėjimas veiduose.
Jie tave myli.
- Ne, jie myli mus. - Aš taip pat.
- Mus abu. - Ne.
Tave.
- Ne. - Jie myli tave.
Mane jie niekina.
- Iš manęs šaiposi. - Ne.
- Šlykščiai apkalba už nugaros. - Ne.
Jie mano, kad mokykla - tuštybės projektas.
Jie galvoja, kad aš negirdžiu, bet aš girdžiu.
Net kai negirdžiu, aš tą jaučiu.
Kas tie „jie“?
Įvardink tuos žmones ir jų neliks.
Neliks.
Negali atleisti visos kompanijos.
Taip, galiu. Stebėk mane.
- Išvilksiu juos už… - Tai nesvarbu, nesvarbu.
Aš jau pakilau aukščiau viso to.
Aš galiausiai žinau…
kas esu.
Nesu laisvamanė, burtininkė ar mūza.
Aš net ne Prekės ženklo vadovė.
Ne visai.
Anksčiau galvojau, kad mano darbas - saugoti kompanijos sielą,
bet net ir tai nėra visiška tiesa.
Aš esu kompanijos siela.
Taip, esi.
Esi.
Ir tu esi kiekviename medžio, plytų ir plieno atome
visuose „WeWork“ visame pasaulyje.
Mes abu esame.
Taip.
Ir tai, ką sukūrėme, pranoksta mus abu.
Taip.
Taip?
Man reikia rašyti.
„WeWork“ yra bendruomenės kompanija,
siekianti maksimalaus pasaulinio poveikio.
Skiriame tai „mūsų“ energijai.
Didesnei už bet kurį iš mūsų,
bet esančiai kiekviename iš mūsų.
Tikime, kad mūsų kompanija turi galią pagerinti žmonių darbą…
gyvenimą…
ir augimą.
„We“ kompanija nevartoja mėsos, plastiko ir neišskiria anglies dioksido.“
„Mūsų misija - ne kas kita, kaip pakelti pasaulio sąmoningumą.“
Kviečiame jus prisijungti prie mūsų kuriant geresnį pasaulį,
nes „mes“ tik pradedame.
Kas per šūdas čia buvo?
Žinojau, kad jis nesupras.
Tai buvo mūsų S-1.
Bet nesijaudink, Kame numeris du.
Ten yra viskas, ko norėjo teisininkai.
- Mes tik atsikratėm senų papročių. - Aišku.
Tos nuotraukos… Dieve mano.
Tas pristatymas…
Jūs pavertėte S-1 į knygutę vaikams.
- Kamai. - Suprantat? Briusai.
Ar esate kada nors matę S-1 dokumentą?
Šiaip jau, Kamai, aš dirbau Volstrite.
Todėl, taip, žinau, kas yra S-1.
Supratau.
Turiu tau klausimą.
Ar žinai, kas yra mandarinas?
Ne? Na, leisk tau papasakot.
Kai buvau Kinijoje, prižiūrėjau pastato Šanchajuje atidarymą,
bendravau su inspektoriais ir biurokratais,
ir su dar daugiau inspektorių, ir dar daugiau biurokratų,
mano draugai kinai išmokė mane žodį „mandarinas“.
Mandarinas buvo vyriausybės pareigūnas
imperinėje 15-o amžiaus Kinijos sistemoje.
Jie save laikė baisiai kietais,
nes buvo išrenkami po itin griežto atrankos proceso.
Imperatorius norėjo, kad jie taip galvotų, nes taip galvodami
jie elgėsi oriau ir valdingiau,
tada visi jų klausė.
Bet jie pasakydavo paprasčiausiai tai, ko norėdavo Imperatorius.
Jie neturėjo tikrų teisių ar vizijos,
ar galios.
Atmetus aroganciją ir pasipūtimą, jie tebuvo paprasčiausi biurokratai.
Valstybės tarnautojai.
Atstovai.
Tu esi mandarinas.
O aš…
Aš esu imperatorius.
Įsek dokumentą į aplanką, Briusai.
Tu šito neparemsi, tiesa?
Gal jis teisus. Gal atėjo laikas naujam požiūriui.
Tu šitą leisi?
Mus prikals prie suknisto gėdos stulpo.
Jie mus sumaišys su šūdais.
Ir dar vienas dalykas.
Dauguma mandarinų
buvo eunuchai.
„WE“ „WE“ KOMPANIJA
- Mano karaliene. - Taip, mano karaliau.
- Ačiū. - Žinoma.
Ji dirbo Volstrite.
Tris savaites.
- Štai mes ir čia, bičiuliai. - Mes čia!
Hamptonai, mes ateinam.
Biče, tai nerealu.
- Vienintelis būdas patekti į Hamptonus. - Hamptonai!
ADAMAS
RASTAS 169-IUOSE PUSLAPIUOSE
REBEKA
RASTA 20-YJE PUSLAPIŲ
MIGELIS
RASTAS 6-IUOSE PUSLAPIUOSE
OLIVERIS DIVONAS „WEWORK“ S-1
UŽMESK AKĮ Į ŠITĄ „WEWORK“ S-1, KURĮ KĄ TIK GAVAU.
Rimtai, žmogau. Kiek uždirbsi iš šito sandorio?
Blogiausiu atveju, gal 20-30 milijonų.
- 20-30 milijonų? Kas per šūdas? - Taip.
Bet jei viskas susiklostys taip, kaip mes tikimės,
gali būti ir 50.
- Šūdas. 50 milijonų! - Taip, žinau!
PARAŠYTI NAUJĄ ĮRAŠĄ MES… KAS PER ŠŪDAS.
Biče, turi tai paskaityti.
Galovėjus ką tik sumalė „WeWork“ į miltus savo tinklaraštyje.
Jau skaitei jų S-1?
„THE WALL STREET JOURNAL“
PIRKTI DABAR
Išvertė Sandra Siaurodinė