AHOJ!
NAPIJ SE!
PODLE PODCASTU „WECRASHED“
Děkuju.
Moc ti to sluší.
- Tady je uvítací balíček. - Dobře.
- Adresář. - Dobře.
Tady je tohle.
Nezapomeň, schůze je dnes v sedm večer.
Schůze oslavující pondělí?
Ty schůze jsou bomba. Pro mě je to nejlepší část týdne.
Jak dlouho tu pracuješ?
Čtyři týdny?
Ne, pět.
- Vítám tě ve WeWorku. - Díky.
Vítám vás! Díky, že jste tady.
Ano. Vítám vás!
Vidíte ten nápis? Co je tam napsáno?
- Musíš makat! - Musíš makat!
Všem, co jste tu noví,
nechte zbytek světa, aby měl radost z pátků.
Ale ve WeWorku říkáme…
„Díky bohu za pondělí!“
Jo! „Díky bohu za pondělí!“
Řeknu „We“, vy řeknete „Work“.
- We! - Work!
- No tak! - Work!
Jo!
Řeknu „We“, vy řeknete „Work“.
- We! - Work!
VÍTÁME VÁS NA LETNÍM TÁBOŘE!
LÉTO S WE
Poslední bobeček byl trochu tuhej,
tak zkus masáž bříška proti směru hodin.
Opatrně. Tak.
Maminka tě miluje.
- Ahoj, Adame. - Moc tě miluju. Ahoj.
Adame, promiň, ale máme tři hodiny zpoždění
a lidi už jsou nervózní.
Květiny rozkvétají každý jaro. Jdeme!
Jdeme! Šup!
TÁTA (5) ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
- Dobrý? - Promiň.
- Pořád mi volá táta. - Táta?
To je Damian Saito.
- Bude psát ten článek. - Dobrý den.
- Zdravím. - Damiane,
kamaráde, to bude ten nejlepší článek, co kdy napíšete.
Vyhrajete Pulitzerovu cenu. Řekněte mi, co potřebujete.
- Vanesso! Dej mu, co chce. - Cokoliv.
- Díky. - The New York Times?
Timesy to zrušily.
Šlo by to večer?
- Zlato, hej… - Musíme se podporovat.
Jsi supernova.
- Lásko. - Lásko.
Tak jo.
Přivítejte na pódiu naši největší hvězdu. Adam Neumann!
Jo!
Jo! Vítám vás!
Vítám vás na Letním táboře!
Tati?
- Rozhlédněte se. - Zavolám ti pak.
Probíhá tady úžasn…
Tak vypadá budoucnost.
Netěšme se na pátek.
- Dělejte, co vás baví… - Co?
…a práce bude zábava.
Naše motto tedy zní…
Díky bohu za pondělí!
Milujeme tě!
My vás taky milujeme. Opravdu.
Byl to úžasný rok.
Můžu ti zavolat, až se vrátím do města?
Dobře, zavolám ti. Já ti…
Napíšu to, hned jak se…
…a velice chytrým investicím našich oddaných partnerů z Benchmark Capital
teď máme víc než 140 000 metrů čtverečních
pracovního prostoru WeWorku!
A přes 10 000 členů!
Myslím, že si to zasloužíme trochu oslavit, ne?
Nebo hodně!
Možná hodně!
Tati, my to napravíme.
Jo? My to vyřešíme. Slibuju.
Když už je řeč o partnerech,
tak tohle úžasné místo patří rodině mé krásné ženy Rebekah,
takže jí všichni poděkujme.
Rebekah!
Rebekah! Pojď sem!
Budu ji sem muset vytáhnout.
- Ne, Adame. - Rebekah, pojď.
- Tati, zavolám ti pak, jo? - Pojď.
Tady ji máme.
Řekni něco!
Ne, vezmi si to.
Ahoj!
Vítám vás na tomhle krásném…
Je to opravdický letní tábor.
Patří to tady rodině mého bratrance Marka…
Marku!
Mark je tady?
Marku, jsi…
Je… No co…
Adi? Adi!
Adi! Adamova sestra je tady, vážení.
Adi, moc ti děkuju, že jsi Adamovi pomohla, když začínal.
Jsem opravdu vděčná, že ses o něj starala.
Pomohla jsi mu vytvořit tu největší rodinu na světě.
- Jo! - Jo!
Velkou součástí života žen je pomáhat mužům.
Co?
Velkou součástí života žen je pomáhat mužům, aby dosáhli svých cílů.
- To jsem se snažila i já. - Do prdele.
A povedlo se.
No, mám z tohoto místa plno vzpomínek…
No tak.
„Role žen je pomáhat mužům, aby ‚dosáhli svých cílů‘.“
Děkuji.
Nechte toho, je to čerstvá matka, skoro nespí.
- Nebuďte hajzl. - Řekla to.
Jo, ale o to tu nejde.
- A o co teda jde? - Jde přece o tohle!
O to, že tu společně slaví tisíce zaměstnanců a členů.
WeWork je něčím opravdu výjimečným.
Chtěl jste to zdokumentovat, tak prosím.
- We! - Work!
Řeknu „We“, vy řeknete „Work“.
- We! - Work!
Všichni zakřičte!
To, co jsi říkala
o tom, že má žena za úkol pomoct mužům dosáhnout jejich cílů…
- Jo? - Možná bychom to měli vysvětlit.
Nechápu, co na tom bylo špatnýho. Přišlo mi to milý.
No, lidi by to mohli vnímat antifeministicky.
Anti… Ne.
Já v posledním ročníku hrála Monology vagíny.
Já už si ani nepamatuju, co Rebekah říkala, jasný?
Ale ten reportér si to pamatuje.
Dělá lifestyle.
Já vím, ale to je jedno, musí se to vysvětlit.
Ne, Vanesso.
Moje žena nemusí nic, jasný?
Jsi vedoucí oddělení komunikace, jsi na to odborník.
Naprav to.
Milujeme tě, Adame!
Ahoj!
Já vás miluju víc!
Hej!
Počkej, zastav.
To je skákací hrad?
- Můžeme jet k chatě? - Jo, měly bychom.
- Skákací hrad! - Dobře.
Tomu říkám chata.
Díky.
Malou tašku dej do dětskýho pokoje, ty dvě velký do ložnice.
Keithi!
Rebekah! Neotravuj brášku. Nech ho odpočívat.
Keithi!
Keithi! V Zeldě jsem v osmým levelu.
- Umím všechny kouzla. - Jasně.
Je to tak! Uložila jsem to! První je teď HustáRebi.
Když to smažu, nikdo se to nedozví.
Keithi, nedělej to. Ne.
- Hej. - Ne!
NA PAMÁTKU
Vážený soudce Gibsone, píši na obhajobu svého otce.
Pláč je na místě.
Rivko!
- Jsi nahoře? - Jsem nahoře, jo.
Šalom, baba ganuš!
Venku je to šílený. Jako smečka vlků.
Bože můj. Kde to… Tady.
Bezva.
Bezva, tak se obleč.
Čeká nás důležitej večer.
Zlato, já tam nepůjdu.
- Ale jo. - Nemůžu.
- Ale jo. - Ne.
Máme noční i denní chůvu…
- Nemůžu. - …lednici plnou mlíka.
- Půjdeš. - Ne, zlato, nemůžu.
Ale jo.
„Ne“ prostě nepřijímám.
Tomuhle nejde odolat.
Co? Je to moc?
Budeme tančit pod hvězdama, dokud nevyjde slunce.
Pojď. Zatanči si se mnou.
- Koukej. - Jo.
Hádej, co tu mám.
Tvoje kouzelný brýle.
Slyšíš ty lidi?
Jsou jako vlci. Můžeme výt na měsíc.
Už půjdu!
Půjdu.
- Půjdu zpátky. - N.
Odejít z tichýho diska přináší smůlu.
- Ne, zůstaň. - Nech toho.
- Zůstaň. - Nech toho.
- Tak počkat. Co se děje? - Zlato.
Nic…
Co se děje? Pověz mi to.
Táta má potíže.
- Co? Jaký potíže? - Nějaký…
- Se zákonem. - Se zákonem?
- Je to… - Co provedl?
On neprovedl nic.
Byla to chyba. Byl to omyl.
- Bože, je to v prd… - Dobře.
Tak mi pověz, co se stalo.
Nějaká tupá účetní posrala něco v daních a jeho obvinili z nějaké hovadiny
a prý mu hrozí vězení.
A prý mu mám napsat nějakej dopis na obhajobu.
- Nevím. No… - Počkej.
- Musím se vyspat. - Ne, jdu s tebou.
Ne.
- Půjdu s tebou. Půjdeme oba. - Zůstaň.
Udělám kakao.
Zůstaneš tady a budeš se bavit.
Tohle jsi plánoval celý měsíce. Jasný?
Oni chtějí, abys zůstal.
Jo?
Tak.
Musím jít.
- Budeš mi chybět. - Ty mně taky.
To vyřešíme.
Budu na tebe myslet. To bude dobrý.
Jo!
Do toho, Adame!
Ubližuje tím všem ženským.
To je přesně ono, vždyť…
Ta se neomluví. Neomlouvá se nikdy.
Je prostě…
Ahoj.
Vidíš.
Bože můj.
Aarone, zamysli se nad tím, prosím tě.
Slepě přijímáme, co nám společnost říká, že je normální.
Jím slaninu kvůli chuti.
- Ne kvůli společnosti. - Utrpení je dobrý?
Protože to přesně jíš, utrpení. A je to všude.
- V McDonald’s smaží hranolky v hově… - Všechno není problém.
Kam jdeš?
Už půjdu pryč.
Ne, promiň, nemusíme o tom mluvit.
Už musím jít.
Zůstaň přes noc. Řekni rodičům, že jsi u Jonaha.
- Tak už žádný nechutnosti. - Dobře, můžeme dělat něco zábavnýho.
Co by řekli Bob a Evelyn?
Ti budou doma až za týden.
Ještě jsou pryč? Naši mě nenechají samotnýho ani na noc.
Nejsem tu sama.
Jo?
- Jo! - Jo!
Nechtěl jsem vzbudit tebe ani malou, spal jsem v Migsově stanu
MyChlastáme
JÓGA PRO PODNIKATELE S REBEKAH NEUMANN
- Ahoj. - Vanesso, už jsi tu.
Musíme nabízet víc veganských jídel, nejím maso.
- Já… - Není to volba, ale životní styl.
Už ten smrad masa mi vadí.
Jo, není to moje práce, ale…
Co se stalo? Přihlásilo se plno lidí.
Jo, to jsem se ti snažila říct, nikdo nepřijde.
Proč?
Lidi protestujou.
Proti józe?
Ne, proti: „Velkou součástí života žen je pomáhat mužům, aby dosáhli svých cílů.“
Máme teď v domě schůzku s právním oddělením.
Snažila jsem se ti napsat…
Řekla jsem, že manžela podporuju. Zažalujte mě.
O žalobách se nežertuje.
KOKOT
Jde o vážnou věc, Rebekah.
Kdo že to jste?
- Zastupuji podnikovou právničku. - Měli bychom počkat na Adama. Kdy přijde?
Jsem tu místo něj.
Jsem tady.
- Blbnou na vodních skútrech. - Někdo ho vyzval.
Takže, nasrala jste mileniály.
Jsou přecitlivělí.
Říká se tomu mikroagrese. Všechno je sebere.
- Jsou to mimina… - …se sociálníma sítěma.
Snaží se jenom dělat prostor těm, co nevypadají jako oni, takže…
Oceňují empatii.
Empatii?
- A tohle je empatie? - Rebekah,
jste žena zakladatele a musíte svá slova volit velmi pečlivě.
Mileniálové jsou aktivní na internetu. Takové věci se rychle šíří.
Bude to virální.
Musíme být stoprocentní, jinak sbohem a šáteček.
Něco mě naučili.
Mohlo by to velmi poškodit naši značku.
Rozumíte tomu? O mileniály přijít nesmíme.
- Potřebujeme je. - A proč?
Pracují 80 hodin týdně jenom za pivo a trička zdarma.
Ne, to…
Pardon.
Je to nesmysl. Ne…
TÁTA Co ten dopis?
Možná, ale může to dostat spád.
Pár poznámek, pár nedomyšlených věcí a zničehonic udělají z komára velblouda.
Pak vás obviní z genderové diskriminace,
bude nepřátelské pracovní prostředí, sexuální obtěžování.
Musíme tomu zatnout tipec. Hned.
Vyřešila jsi ten článek?
Snaha byla.
Chceme, abyste vydala prohlášení.
Vy?
Ano.
Adam chce, abych vydala prohlášení?
Jo.
Lidi, to jsme předtím probírali.
Ne.
- No tak, prosím. - Už to je napsané.
Ne! Poslouchejte…
Ne, já nechci mluvit.
Chci poslouchat, co si myslí, jasný?
Můžete to nějak zařídit?
Omluvte mě, teď musím řešit opravdu důležitý věci.
Chce slyšet, co si myslí.
Šlo to dobře.
Pro mého otce
Pro mého otce byla rodina vždy na
Omlouvám se.
No tak.
Připadalo mi to správný.
Všichni mí kamarádi dostávali práci na Wall Street a…
- Myslela jsem… - No tak.
Někdo dělá celý život něco, co nesnáší.
No tak.
Co chceš dělat?
Co tě uspokojí?
Chtěla bych hrát.
Jako Gwynnie?
Je to hloupost, že?
Říká kdo? Školní představení ti šly.
Máš talent. Větší než Gwynnie.
- Blbost. - Fakt.
Nevěřil jsem jí ani tu hlavu v krabici.
Problém je v tom, že bych se musela přestěhovat do LA.
A potřebovala bych promo fotky… A je tam jeden úžasnej lektor…
Ale…
- Ale je to drahý, takže… - No a?
Vím, že od rozvodu moc peněz nezbylo.
Odpíral jsem ti někdy něco?
- Nechci, aby… - Odpíral jsem ti někdy něco?
Měla jsem mlčet.
Kdo vzal tebe a tvý kamarády do Amsterdamu?
Čí táta tohle udělal?
Říkám promiň!
- Hej, Fran! - Tati…
Zajdi pro šampaňský.
Moje dcera vyhraje Oscara.
Aarone?
Aarone! Nechápu, co…
Říkám, že to je na mě moc velkej tlak. Je toho moc.
- Tlak? Čeho je moc? - Tebe!
- Já tě miluju! - Ne.
- Nech toho.
Zůstaň! Ne!
Sakra.
Jsi v pořádku?
Neopouštěj mě, prosím.
Už nemůžu být sama! To ne.
Ne! Aarone!
Prosím. To ne…
DĚLEJ, CO TĚ BAVÍ
NASLOUCHÁNÍ S REBEKAH NEUMANN
Kolouch, kohout s mouchou mnohou s hloupou chloubou houpou nohou.
Až budete moct, začněte.
Pustíme hudbu.
Musím jít.
Aarone! Proč? Co se stalo?
Říkám, že to je na mě moc velkej tlak.
- Je toho… - Tla…
Tlak? Čeho je moc?
Tebe.
Já tě miluju!
Mně to jako láska nepřipadá.
Na chvíli to zastavíme.
- Proč myslíte, že jsem to přerušil? - Bylo to špatný.
Správně. Jo.
A proč to bylo špatný?
Protože byl Chrisův výkon nepřirozený?
O co v tomto cvičení jde?
O znovuprožití traumatu.
Ne, o přeformulování tohoto traumatu, abychom ho tady dokázali zužitkovat.
Tady jde o co?
Aaron se se mnou rozešel.
- Byla to vaše životní láska? - Ne.
Tak najděte jiné trauma.
Já měla v životě velké štěstí.
Co váš vztah s rodiči? S rodinou?
Dali mi všechno, co jsem kdy chtěla.
Co se stalo po rozchodu s Aaronem?
Nic moc. My…
Moc jsme o tom nemluvili, protože začal chodit s mojí kamarádkou…
- S vaší kamarádkou? - …takže to bylo…
Byla to dobrá kamarádka?
Ano.
Nejlepší kamarádka?
- Ano. - To vám muselo připadat jako zrada, ne?
No…
Asi trochu jo.
Tak tento zážitek přeformulujme!
Aaron je vaše životní láska. Podvedl vás s vaší nejlepší kamarádkou.
Oba vás zradili!
Teď mi řekněte, jak jste se po tom rozchodu cítila.
Bylo mi… smutno. A…
Byla jsem osamělá.
Proč to zadržujete? Chci emoce!
No…
Bolelo to.
Hrozně mě tlačilo na hrudi!
Byla jsem tak naštvaná, že jsem ani nebrečela, že mě opustili
a že mě zradili
a že mi lhali… Že mi lhali do očí!
Dobrý! Taková je pravda. Prožijte to.
Ojels moji nejlepší kámošku!
Myslels, že na to nepřijdu? Že jsem úplně blbá?
Rebekah, omlouvám se ti!
Bože m…
Proč jsou všichni chlapi takový obrovský zklamání?
Tohle je pravda.
Takže nerozumíte, čím to bylo antifeministické?
Ne, nesprávně jste pochopila, jak…
Když jsme to teda špatně pochopily, proč se omlouváte?
Já se neomlouvám. Uvádím kontext.
Že ne?
Vím, že toho máte na srdci plno,
ale pusťte ke slovu i Rebekah.
Já myslela, že jde o naslouchání.
Jistě, o naslouchání obou stran.
Víte co? Je jedno, co jsem tím zamýšlela…
Jsme rodina a záleží na tom, jaké jsem ve vás vzbudila pocity.
Na to bych se chtěla zaměřit.
To, co mi vždycky pomáhalo, je vybrat si pravdu, ve které budu žít.
Jsem zodpovědná za svůj vztek, za svůj smutek.
Nemůžou vás definovat negativní emoce.
Takže říkáte, že jestli z toho, co jste řekla, máme špatný pocit,
tak je to naše vina?
- Ano. To… - Cože?
Bože můj.
To nevidíte, jak je to úplně mimo?
To… Ne…
Myslím, že jste si špatně vyložila…
Ne, všechny vás prosím.
Proč jako odcházíte?
Protože to je k ničemu.
Dobře. Mluvte vy. Já budu poslouchat.
Já se o svoji práci nebojím, takže řeknu to, co si tu myslí všichni.
Ve WeWorku se pracuje pěkně blbě.
- Jo. - Hlavně ženám.
Proč…
Proč si to myslíte?
Musíme chlastat do tří do rána, jenom abychom byly součástí týmu.
To je určitě…
Máme peníze, jako by firma začínala, ale ona už nezačíná.
Přiletěli jste vrtulníkem.
Chceme normální plat.
Nahrazujete to akciema. „Tady máte akcie, tady další…“
Akcie znamenají, že společnost spoluvlastníte.
Každý svého štěstí strůjcem.
Kdybych to vedla já, tak lidem platím přesčasy.
Mé kamarádky se při pohovoru sem ptali, jestli plánuje otěhotnět.
- To jsem taky slyšela. - To…
Tak to je hrozný.
Měly jste jít hned na personální a…
Dlouho žádný personální oddělení nebylo.
Ano, ale teď to oddělení máme.
Říkám, že se soustředíte jen na negativa.
WeWork je mladá firma
a pořád rosteme, vyvíjíme se a snažíme se zlepšovat.
Ale to vás asi nezajímá.
Koukněte, slyšela jsem někoho říkat,
že se nemůžou s nikým seznámit, protože pořád pracují.
Vždyť jste obklopeni spoustou skvělých lidí,
tak si najděte někoho v práci.
Ve WeWorku se zasnoubily už dva páry.
Dobře, my jsme už potkaly hromadu lidí.
Já osobně se tam „znám“ se čtyřma lidma.
Každej to dělá s každým.
Díky moc…
Pod stolem jsem našla použitej kondom.
Máme tam takzvanou „šukací šatnu“. Hádejte, co se tam děje.
Asi se všechny shodneme, že šukací šatny by tam být neměly.
Řekněte to svému šéfovi a já to řeknu…
A s kým asi šukáme?
Říkáte, že jsme rodina a že to je naše firma, ale to není pravda.
Tak s tím prosím přestaňte.
- Jo! - Jo!
- Jo. - Přestaňte.
Moc vám děkujeme!
Taky dostaneme vrtulník?
Jak jsi mi to mohla udělat?
- Co jsi to udělala? - Já nic.
Musíme to ututlat. Co budeme dělat?
A jak? Twitter zrušit nejde.
- Děláš si srandu? - Ne, to…
Hrozný!
Řeknu špatně jednu věc a hned mi vyčtou jakousi pojebanou šukací šatnu!
Super. Šukací šatna. Z toho určitě virál nebude.
Kde ta šukací šatna je?
- Vanessa ti píše vyjádření… - Nechci ho.
- Ale chceš. - Nechci.
Ale chceš.
Najali jsme i právníky.
Rivko, to bude dobrý. Jsou to jenom slova.
Můžeš ho aspoň pozdravit?
Ahoj, zlato!
Ahoj, tati.
Koupil jsem to v aukci.
Není to úplně ze Sotheby’s.
Nemám provedený odhad ceny.
A…
Na tvůj nos.
Na tvoje tváře.
Chutná, jak má.
Vypijeme to.
Poslední večeře.
Jak dlouho už to řešíš?
Dva roky.
Aha.
Nechtěl jsem tě znepokojit.
Právníci tvrdili, že to smetou ze stolu.
Právníci.
Víš, kde budeš a jak dlouho?
V jakýmsi Allenwoodu.
Šest měsíců, možná rok.
Je to na soudci. Proto potřebuju ten tvůj dopis.
Aby věděl, kdo doopravdy jsem.
Slibuju, že to dneska napíšu. Dneska.
Dobře.
Popovídáme si o něčem hezkým.
- Dobře. Jo. - Jo.
Jak se má Harlow?
Je moc veselá.
Je to tátova holčička.
Adama zbožňuje.
No, jako všichni.
Je to jeho superschopnost.
K tomu vínu by se hodil nízký roštěnec a krevetový koktejl od Petera Lugera.
Tam tě chci vzít na svoji poslední večeři.
Maso jsem jedla naposled s Keithem.
Mají vynikající přílohy.
Zbožňovala jsi ten jejich krémový špenát.
Asi bych týden před odsouzením neměl jezdit pod vlivem.
Mohl bych dneska přespat tady?
Jasně. Samozřejmě.
Mohl bych ti případně pomoct s tím dopisem.
- Tati… - To je…
Vím, co dělat. Musí se dozvědět, kdo opravdu jsi.
Musí se to dozvědět. Musím napsat, co pro mě znamenáš.
To je tvoje superschopnost.
- Já žádnou nemám. - Ale máš.
Vždycky přesně víš, co člověk potřebuje slyšet.
Musím si zavolat.
Jak víte, není to poprvé, co můj otec udělal nějakou chybu.
Můj otec založil charitu.
American Cancer Research Fund?
Máma umřela na rakovinu prsu.
To je mi moc líto.
Váš táta je světec.
Nic netušící oběti přišly o více než milion dolarů,
a to kvůli vaší firmě American Cancer Research Fund.
Pane Paltrowe, nejste stíhán vy osobně,
ale vaše ACRF, která se k podvodu přiznala.
V očích tohoto soudu však nesete zodpovědnost za činy své společnosti.
Řídil jste společnost, která činila podvody.
Co jste tedy vy?
Nevím, pane.
Jste podvodník.
Ano, Vaše Ctihodnosti.
Řekněte to vy.
Jsem podvodník.
Případ uzavřen.
Pár let nato nás potkala tragédie.
Mému bratrovi našli rakovinu a umřel.
Pojďme na steak.
Keithova smrt mého otce zlomila.
Je to dobrý člověk.
Občas je ve svém konání otupělý,
protože ho to moc bolí.
Méně se směje. Častěji si dělá starosti.
Neužívá si maličkostí, které jsou součástí života.
V den bratrovy smrti jsem přestala jíst maso.
Můj otec přestal žít.
Není takový, jaký si myslíte.
Je to člověk, který mě naučil, že rodina je na prvním místě.
Naučil mě bojovat za to, v co věřím.
A to dělám i teď. Bojuji, abych naši rodinu udržela pohromadě.
S úctou Rebekah Paltrow Neumann.
Krásnej.
Co to kurv…
- Promiň. - Ahoj, Rebekah.
Moc se omlouvám.
Promiň, kde je Adam?
Ten tu ne… Myslím, že tady není.
Moc promiň.
To bude dobrý.
Ten článek nezveřejníte.
- Ale je dobrý. - Jo?
Nevím, no, přijde mi, že se vozíte po mladé společnosti,
která chce, aby se jí dařilo, a ono se jí dařit bude. Prostě…
To všechno v tom článku bude.
Přemýšlím, jestli to jde i jinak.
Máte nějakou nabídku?
Gwyneth a Chris prý mají otevřené manželství.
To by mohlo být zajímavé.
To vyjádření, co jsme sepsali…
Když se toho budete držet, tak to zvládneme.
Děkujeme vám za pomoc.
- A… - Jak to šlo?
Vyřešila to.
Protože ty jsi to nedokázala.
No tak. To není fér.
Promluvíme si?
Bavíte se?
Já taky. Já se bavím skvěle.
- Kolik lidí je tady ožralých? - Jo. Migueli!
Fajn. Dobře. Já jsem taky.
Máš se toho držet.
Dík.
Naši právníci každé slovo konzultovali.
Jen chtějí slyšet tvoji omluvu.
Vím, co jim řeknu.
Jo…
Přivítejte na pódiu Adama Neumanna!
Díky!
Díky vám všem, kdo jste pomohli tento víkend uskutečnit!
Jo!
Díky barmanům, co nepřestali nalívat!
A těm, co smažili chimichangy až do pěti do rána!
Díky!
Ještě teď mě pálí zadek.
Ten pocit, co všichni máme, je díky naší komunitě.
Ten pocit… štěstí.
Tento pocit vytváří WeWork.
Vezměme tedy tento pocit a tuto energii…
Pojďme s tímhle vším do práce
a ukažme všem, jak se to má dělat!
Tak. Než půjdeme,
Rebekah by vám moc ráda něco řekla.
Rebekah. Potlesk prosím.
Díky.
Tento víkend jsme hodně mluvili o rolích.
O rolích… které hrajeme pro ostatní lidi,
které hrajeme sami pro sebe.
Řekla jsem, že ženy musí podporovat muže, a myslela jsem to vážně.
Je to pravda.
Ale to není celé.
OBHAJOVACÍ DOPIS
To je základ a bonus, ale hodnota je v akciích.
Po prvním roce to jsou 2 000, po druhém roce 2 500.
Celá pravda je to, že se všichni musíme podporovat navzájem.
Jo!
A může to být i muž.
Může to být i žena. Může to být kamarád. Může to být kdokoliv.
Záleží na tom, že ostatním lidem dodáme sílu.
Ještě podepište smlouvu o mlčenlivosti.
Vítám vás ve WeWorku.
Proto Adam a Miguel WeWork založili, aby vám dodali sílu.
Aby našim členům dodali sílu, aby mohli inovovat a tvořit.
Aby dodali sílu našim zaměstnancům vytvořit komunitu
a být součástí něčeho většího.
Takže jestli je naše role,
jestli je naše zodpovědnost
dodat si navzájem sílu,
tak… jaká je role naší firmy?
Jaká je role WeWorku ve světě?
Role WeWorku není nic menšího než zvýšit úroveň světového uvědomění.
A tímto společně vytvoříme lepší svět!
My všichni! Spolu!
- We! - Work!
Krása.
Tak jo.
Díky.
Ahoj, uvidíme se brzo.
Překlad titulků: Karel Himmer