ВІТАЄМО!
ПИЙ ДО ДНА!
НА ОСНОВІ ПОДКАСТУ «WECRASHED» WONDERY
Стартап, що зазнав краху
ХЛОЇ МОРҐАН
Дякую.
Воно вам пасує.
- Ось ваш ознайомчий пакет. - Добре.
- Інструкції. - Добре.
А ще оце.
І не забувайте: збори персоналу сьогодні о 19:00.
Збори «Слава богу, понеділок»?
Збори – просто фантастика. Улюблена подія тижня.
Скільки ви тут працюєте?
Чотири тижні.
Ні. П'ять.
- Вітаємо у WeWork. - Дякую.
Ласкаво просимо! Дякую, що прийшли!
Так. Чудово!
Бачите той напис? Що там написано?
- Будь наполегливіший! - Будь наполегливіший!
Тепер скажу новеньким:
хай усі люди на світі дякують Богу в п'ятницю.
У WeWork ми кажемо…
«Слава богу, понеділок!»
Так! Слава богу, понеділок!
Я кажу: «ми», ви кажете: «працюємо».
- Ми! - Працюємо!
- Давайте! - Працюємо!
Гей!
Я кажу: «ми», ви кажете: «працюємо».
- Ми! - Працюємо!
ОЗЕРО РАКЕТТ НЬЮ-ЙОРК
ВІТАЄМО В ЛІТНЬОМУ ТАБОРІ!
МИ
НАШЕ ЛІТО
Останні какавельки були тверді,
тож масажуй животик проти годинникової стрілки.
Обережно. Зрозуміла?
Мама тебе любить.
- Гей, Адаме. - Люблю тебе… Бувай.
Адаме, вибач, але ми затрималися на три години,
і публіка починає непокоїтися.
Квітка завжди квітне навесні. Ходімо!
Ходімо! Давайте!
ТАТО П'ЯТЬ ПРОПУЩЕНИХ
- Ого. Усе добре? - Вибач.
- Тато надзвонює. Усе добре. - Тато?
Це Деміан Саіто.
- Це репортер, що пише ту статтю. - Привіт.
- О, привіт. - Деміан!
Деміане, брате, це буде твоя найкраща стаття!
Ти отримаєш Пулітцера.
Лише скажи, що тобі треба.
- Ванессо! Усе, що він попросить. - Усе, що попросиш.
- Дякую. - «The New York Times».
«The New York Times» передумав.
Зустрінемося ввечері?
- Мала. Гей. - Обнімімося.
Ти – супернова.
- Любове моя. - А ти – моя.
Ну, добре.
Вітаємо на сцені героя цього заходу…
Адама Ньюманна!
Так, так!
Так! Вітаємо!
Вітаємо в літньому таборі!
Тату.
- Роззирніться. - Я тобі передзвоню.
Найдивовижніше відбувається…
Ось яке буде завтра.
Люди не чекатимуть п'ятниці.
- Коли робиш, що любиш… - Що?
…робота – це розвага.
Ми кажемо…
Слава богу, понеділок!
Ми тебе любимо!
І ми вас. Справді.
Це був надзвичайний рік.
Можна, я тобі передзвоню, коли повернуся в місто?
Добре. Так і зроблю. Я…
Напишу, щойно доберуся…
…і дуже розумним інвестиціям наших відданих партнерів «Benchmark Capital»
тепер у нас понад 140 тисяч квадратних метрів
простору WeWork!
І понад десять тисяч членів.
Тому, думаю, ми заслужили на маленьке свято. Так?
А може, й велике!
Мабуть, велике!
Тату, ми з цим впораємося.
Гаразд? Ми це переживемо. Обіцяю.
Якщо вже я згадав партнерів…
це прекрасне місце – власність родини моєї прекрасної дружини.
Подякуймо їй.
Ребекко!
Ребекко! Виходь!
Хоче змусити мене йти по неї.
- Ні, Адаме. - Ребекко, йди сюди!
- Тату, я тобі передзвоню, добре? - Виходь.
От вона.
Скажи щось!
Ні. Тобі слово.
Привіт!
Вітаємо в цьому прекрасному, літ…
Це ж і справді літній табір.
Він належить родині мого кузена Марка.
Марку!
Марк тут?
Марку, ти…
Він… О-о, ясно.
Аді? О, Аді!
Аді! Народ, тут Адамова сестра.
Аді, дуже дякую, що допомогла Адаму,
коли він тільки приїхав сюди.
Я дуже вдячна тобі, що подбала про нього.
Ти допомогла створити найбільшу у світі сім'ю.
Так!
Важлива частина життя жінки – допомога чоловіку.
Що?
Важлива частина життя жінки – допомогти чоловіку реалізувати його покликання.
- Я намагалася так чинити з Адамом. - Чорт.
І тобі вдалося.
У мене багато спогадів про це місце…
Та ну.
«Дружина засновника каже, що завдання жінки –
допомогти чоловіку реалізуватися».
Дякую.
Хіба ти не розумієш? Вона щойно народила й майже не спить.
- Не будь мудаком. - Це її слова.
Так. Але ми тут говоримо про інше.
- Про що ж? - Ну, про… От поглянь!
Тисячі працівників і членів компанії святкують разом.
У WeWork діється щось особливе.
Ти ж просився писати про літній табір. От і пиши.
- Ми! - Працюємо!
Я кажу «ми», ви – «працюємо»!
- Ми! - Працюємо!
Усім – кричати!
Твої слова,
що завдання жінки – помогти чоловіку реалізувати його долю.
- Ага. - Це треба буде уточнити.
Не розумію, що не так з цими словами. Здається, це чарівно.
Це можуть сприйняти як виступ проти фемінізму.
Проти… Ні, ні.
Це я змусила поставити «Монологи вагіни» в Кореллі.
Я навіть не пам'ятаю, що саме сказала Ребекка.
Репортер пам'ятає.
Він же про моду пише.
Байдуже. Треба виправитися.
Ні, Ванессо. Ні.
Моїй дружині не треба нічого робити, зрозуміло?
Ти керуєш зв'язками з громадськістю. І ти – геній.
Придумай щось.
Ми любимо тебе, Адаме!
Гей!
Я люблю вас ще більше!
Гей!
Зачекай! Зупинись. Стоп!
Це надувний замок?
- Можеш відвезти мене до будинку? - Так. Їдьмо.
- Надувний замок! - Добре.
Милий будиночок.
Дякую.
Віднеси маленьку сумку в дитячу, а дві великі – в спальню.
Кіте!
Ребекко! Не займай брата! Хай відпочине!
Кіте!
Кіте! Я дійшла до восьмого рівня в «Зельді»!
- І знаю вісім заклинань. - Брешеш.
Ні, правда! Я зберегла гру!
РебіКрута на першому місці.
Якщо я це зітру – ніхто не знатиме.
Кіте, ні.
- Гей. - Ні!
СВІТЛА ПАМ'ЯТЬ
КІТ ПЕЛТРОУ 1967-1990
ВАША ЧЕСТЬ СУДДЯ ҐІБСОН,
Я ПИШУ РЕКОМЕНДАЦІЙНОГО ЛИСТА В ІНТЕРЕСАХ БАТЬКА.
Можеш поплакати.
Рівко!
- Ти нагорі? - Я нагорі. Так.
Шалом, бабагануш!
Люди там геть подуріли. Наче вовча зграя.
Боже, а де… Ось воно.
Чудово.
Чудово. Одягайся.
Попереду важлива ніч.
Милий, я не піду.
- Підеш. - Ні, я не можу.
- Підеш. - Ні.
У нас є няньки на день і на ніч…
- Я не можу. - …і холодильник молока.
- Ти йдеш. - Ні, милий. Не можу.
Ідеш.
Я не приймаю відмови.
Ти перед таким устоїш?
Що? Занадто?
Танцюй зі мною під зірками, поки не зійде сонце.
Ходімо. Танцюй зі мною. Танцюй.
- Готова? - Так.
Глянь, що в мене є.
Твої чарівні окуляри.
Чуєш їх?
Наче вовки. Повиємо на місяць.
Я піду!
Я піду.
- Я вертаюся. - Ні, ні.
Не можна йти з тихого диско. Погана прикмета.
- Ні. Залишись. - Перестань, будь ласка.
- Залишись, залишись! - Годі.
- Гей, що сталося? - Милий…
Це не…
Що сталося? Розповідай.
Я говорила з татом. У нього проблеми.
- Що? Які проблеми? - Певні…
- проблеми з законом. - З законом…
- Просто… - Що він зробив?
Він нічого не зробив.
Це помилка. Щось наплутали.
- Господи. До біса… - Усе гаразд.
Усе гаразд. Розкажи, що сталося.
Дурний бухгалтер наплутав з його податковою звітністю,
йому висунули якісь обвинувачення,
і він може сісти в тюрму.
І він хоче, щоб я написала для нього рекомендаційного листа.
- Я не знаю. Але… - Зачекай.
- Мені треба поспати. - Ні. Я піду з тобою.
Ні, ні.
- Я піду з тобою. Підемо разом. - Ти залишишся.
Зроблю тобі какао.
Ти залишишся. І розважатимешся.
Ти ж не один місяць це планував. Так?
І всі хочуть, щоб ти був тут.
Добре?
Отак.
Мушу йти.
Я скучатиму.
Ми щось придумаємо.
Я думатиму про тебе. Нічого страшного.
О, так!
Давай, Адаме!
Вона шкодить усім жінкам.
Боже, саме так. Тобто…
Вона не попросить вибачення.
Просто…
Бувайте!
Сфоткав.
О, боже!
Аароне, я лише прошу: подумай про це. Добре?
Ми просто приймаємо те, що суспільство називає нормою.
Я їм бекон, бо він смачний.
- Не тому, що змушує суспільство. - То страждання – смачне?
Бо саме це ти їси. Страждання. Воно усюди.
- Картопля з «Макдональдс» у яловичому… - Не перебільшуй.
Куди ти?
Я вже піду.
Ні. Вибач. Не обов'язково про таке говорити.
Мені… треба йти.
Ні. Залишись на ніч. Скажеш батькам, що ти в Джони.
Але годі про гидке.
Авжеж. Поговоримо про щось веселе.
Правда? А що скажуть Боб і Евелін?
Вони приїдуть лише на тому тижні.
Їх досі нема? Мене батьки й на ніч не залишають самого.
Я не сама.
Так?
Так, так!
АДАМ
НЕ ХОТІВ БУДИТИ ТЕБЕ ЧИ ДОНЮ ЗАНОЧУВАВ У НАМЕТІ МІҐА
МИ БУХАЛИ
ЙОГА ДЛЯ ПІДПРИЄМЦІВ З РЕБЕККОЮ НЬЮМАНН
- Привіт, Ребекко. - Ванессо. Слава богу.
Нам потрібно більше веґанської їжі. Я не їм м'яса.
- Буде трохи… - Це не вибір, а стиль життя.
Мене пригнічує навіть запах м'яса.
Авжеж. Це не моя робота, але…
Я не… Що сталося? Записався повний намет людей.
Я намагалася вам сказати. Ніхто не прийде.
Чому?
Бо вони бойкотують.
Йогу?
Ні. «Важлива частина життя жінки –
допомогти чоловіку реалізувати його покликання».
Юрвідділ скликав збори. Треба йти в будинок.
Я писала… Добре.
Я сказала, що підтримую чоловіка. Засудіть мене.
Не варто жартувати про судові позови.
ПІСЮН
Усе дуже серйозно, Ребекко.
А ви хто?
Джен нема. Я заступник юрисконсульта.
Добре. Думаю, слід почекати на Адама. Коли він буде?
Ні. Я замість нього.
Я тут.
- У нього дуель на гідроциклах. - Хтось кинув виклик.
Отже, ви розізлили мілленіалів.
Вони дуже чутливі до всього.
Вони називають це «мікроагресією». Їх таке тривожить.
- Як діти. - Зі сторінками в соцмережах.
Я б так не сказав. Вони дружньо ставляться до тих,
хто на вигляд не точно такий самий, як вони. Тож…
Вони цінують емпатію.
Емпатію?
- Оце емпатія? Ви серйоз… - Розумієте, Ребекко,
ви, як дружина засновника,
маєте дуже обережно добирати слова.
Мілленіали весь час в інтернеті. Таке вмить розлітається.
Усі таким діляться.
Треба бути цілком справжніми, бо інакше – кінець компанії.
Я в них багато чого вчуся.
Це може дуже нашкодити нашому бренду.
Ви розумієте? Нам не можна втрачати мілленіалів.
- Вони нам потрібні. - Навіщо?
Бо вони працюють по 80 годин на тиждень за пиво й футболки.
Ні. Це…
Вибачте.
Це просто смішно. Я не…
ЩО ТАМ З ЛИСТОМ?
Смішно чи ні, це може набрати обертів.
Кілька грайливих коментарів, невдалих оцінок –
і раптом вони роблять з мухи слона.
І от у вас уже дискримінація за гендером,
нездорова робоча атмосфера,
сексуальні домагання.
Треба це придушити в зародку. Негайно.
Ви розібралися зі статтею?
Я намагалася.
Ми хочемо, щоб ви опублікували заяву.
«Ми»?
Так.
Адам хоче, щоб я опублікувала заяву?
Так.
Люди, ми ж говорили про це перед зборами.
Ні.
- Ну, будь ласка. - Заява вже написана.
Ні! Послухайте!
Я не хочу говорити.
Я хочу слухати. Хочу почути, що для них важливо.
Можете це організувати?
Якщо ви не проти, я мушу йти – чекають справді важливі справи.
Хоче «почути, що для них важливо».
Зустріч пройшла дуже добре.
МІЙ БАТЬКО
ДЛЯ МОГО БАТЬКА СІМ'Я ЗАВЖДИ БУЛА ВАЖЛИВІША ЗА
Пробач.
Гей.
Просто… Здавалося, що так правильно.
Усі мої друзі йшли працювати на Волл-стріт. І…
- Я думала… - Гей.
Деякі люди марнують усе життя на роботу, яку ненавидять.
Ну, годі.
То… Чим тепер займешся?
Що принесе тобі щастя?
Я хочу бути актрисою.
Як Ґвінні?
Розумію, це дурість. Так?
Хто так вважає? Ні, ти чудово грала в шкільних виставах.
Ти талановитіша за Ґвінні.
- Брехня. - Правда.
Я так і не повірив, що її голова була в коробці.
Але мені доведеться переїхати в Лос-Анджелес.
І, треба буде пофоткатися, а ще – уроки акторської майстерності.
Але…
- Це дорого. Тож… - І що?
Знаю, після розлучення в тебе скрутно з грошима.
Було таке, що я тебе не забезпечував?
- Я просто хочу… - Було таке, що я тебе не забезпечував?
Вибач, що почала про це.
Хто звозив тебе з друзями в Амстердам на день народження?
Чий ще батько таке робив?
Я ж сказала: вибач!
- Гей, Френ. - Тату…
Принеси шампанського.
Моя дочка отримає «Оскар».
Аароне!
Аароне, я не розумію, що…
Я ж казав, що не витримую такого тиску. Мене це розчавлює.
- Який тиск? Що розчавлює? - Ти!
- Я тебе люблю! - Ні.
- Ні. Ні. - Перестань.
Залишись! Ні!
Чорт.
Як ти?
Благаю, не кидай мене. Благаю!
Я більше не можу бути сама!
Ні! Аароне!
Благаю. Ні. Я…
РОБІТЬ ТЕ, ЩО ЛЮБИТЕ
СЕАНС СЛУХАННЯ ДЛЯ ЖІНОК З РЕБЕККОЮ НЬЮМАНН
Від тупоту копит пил по полю летить.
Ваша репліка.
Послухаймо музику.
Я піду.
Аароне! Чому? Що сталося?
Я ж казав, що не витримую такого тиску.
- Мене це розчавлює. - Що…
Який тиск? Що розчавлює?
Ти!
Я люблю тебе!
Це не схоже на любов.
Перервімося на хвилину.
Як гадаєте, чому я вас зупинив?
Бо все було погано.
Так. Угу.
А чому все було погано?
Бо Крісова гра неприродна?
Який сенс цієї вправи?
Знову пережити минулу травму.
Ні. Таким чином подивитися на минулу травму, щоб обернути її на натхнення.
Яка тут травма?
Аарон кинув мене.
- Він – кохання твого життя? - Ні.
Тоді знайдемо іншу травму.
В мене було щасливе життя.
Які в тебе стосунки з батьками? Іншими рідними?
Вони дали мені все, що я хотіла.
Що сталося, коли ви з Аароном розійшлися?
Та нічого. Ми…
Ми не спілкувалися, бо він зустрічався з моєю подругою…
- Він зустрічався з твоєю подругою? - …тож якось…
Близькою подругою?
Так.
Найкращою?
- Так. - Мабуть, ти почувалася зрадженою.
Я…
Мабуть… трохи.
То глянемо на ці події під іншим кутом!
Аарон – кохання твого життя. Він зрадив тебе з найкращою подругою.
Вони обоє тебе зрадили!
Тепер розкажи, що відчувала, коли Аарон тебе кинув.
Мені було сумно…
й самотньо.
Чому ти стримуєшся? Відчуй це!
Я…
Мені було боляче.
Біль у грудях. Такий різкий!
Але я не плакала, бо була дуже зла через те, що вони мене покинули,
і… і… через зраду,
і через усю ту кляту брехню.
Ось! Хай це стане твоєю реальністю. Проживи це.
Ти трахнув мою найкращу подругу!
Думав, я не дізнаюся? Вважаєш мене ідіоткою?
Ребекко, я… мені шкода, що я це зробив!
О боже…
Чому чоловіки так розчаровують?
От тепер я вірю.
То ви не бачите, чому ваші слова – виступ проти фемінізму?
Ні. Ви неправильно зрозуміли…
Якщо ми неправильно їх зрозуміли, чому ви вибачаєтеся?
Я не вибачаюся. Я хочу прояснити контекст.
Не вибачаєтеся?
Знаю, всім є що сказати,
та дамо й Ребецці змогу висловитися.
Я думала, це сеанс слухання.
Авжеж. Але слухають обидві сторони.
Знаєте, не важливо, що я хотіла сказати…
Ми – родина. У родині важливо те, як я змусила вас почуватися.
Поговорімо про це.
Мені завжди щось допомагало обирати свою реальність.
Я сама винна в тому, що злюся чи сумую.
Не можна давати негативним емоціям визначати себе.
Тобто, якщо ви сказали щось, що нас засмутило, –
це наша вина?
- Так. Це… - Що?
О боже.
Ви не розумієте, яка це херня?
Це… Ні. Я думаю…
Думаю, ви неправильно зрозуміли, що я…
Ні, послухайте, будь ласка.
Даруйте… Чому ви йдете?
Бо це не вирішує проблему.
Добре. Говоріть ви. Я буду слухати.
Я не боюся втратити роботу,
тож скажу те, що думають усі присутні.
WeWork – дуже погане місце роботи.
- Так. - Особливо для жінок.
Але чому… Чому…
Чому ви так кажете?
Ми мусимо сидіти на роботі до третьої ночі й пиячити,
просто, щоб бути в команді.
Упевнена, це…
І нам платять, як у стартапі, але це вже не стартап.
Ви прилетіли сюди на вертольоті.
Платіть нам реальні гроші.
Усе зав'язано на акціонерному опціоні. Завжди про нього мова.
Акціонерний опціон значить, що ви володієте компанією.
Ви самі обираєте свою долю.
Якщо… я володію компанією, я плачу людям понаднормові.
Подруга казала, її питали, чи планує вона вагітність.
У вас на співбесіді.
- Я теж таке чула. - Справді?
Так. Це жахливо.
Слід було негайно звернутись у відділ кадрів…
Тут дуже довго ніхто не займався кадрами.
А тепер займається. Цілий відділ.
От приклад зосередженості на негативі.
WeWork – молода компанія.
Ми постійно зростаємо, розвиваємося й прагнемо стати кращими.
Але ви не хочете цього бачити.
Послухайте.
Хтось жалівся,
що не може ні з ким познайомитися, бо весь час сидить на роботі.
Ви ж постійно оточені такими прекрасними людьми.
Знайомтеся на роботі.
У WeWork уже заручилися дві пари!
Ми тут уже всі зустрічалися.
Я особисто зустрічалася з чотирма людьми з роботи.
Усі перетрахалися.
Ми дуже вдячні всім…
Я знайшла під столом використаний презерватив.
Ребекко, є комірка,
яка називається «трахальна комірка». Розумієте, що там роблять?
Думаю, всі згодні, що «трахальної комірки» не повинно бути.
Поговоріть зі своїми босами. І я поговорю…
А з ким же ми там трахаємося?
Ви все кажете, що ми – родина, й це наша компанія,
але все це не так.
Тому перестаньте так казати.
Так!
- Так. - Перестаньте.
Ми дуже дякуємо вам усім!
Хто ще літає на вертольоті?
Як ти таке допустила?
- Як ти таке допустила? - Я нічого не допускала.
Не треба, щоб це розлетілося по всіх усюдах. Що робити?
А як нам це стримати? Ми не можемо вирубити твіттер.
- Ти знущаєшся? - Ні. Це…
Дуже погано.
Я щось кажу, і от вже раптом
я винна в тому, що існує «трахальна комірка»!
Чудово. «Трахальна комірка». Це вмить розлетиться.
А де «трахальна комірка»?
- Ванесса готує для тебе заяву… - Мені не потрібна заява.
- Потрібна. - Ні. Я…
Потрібна, потрібна.
Ми найняли юриста з іншої фірми.
Рівко, усе добре. Це ж лише слова.
Можеш піти привітатися?
Привіт, сонечко!
Привіт, татку.
Купив його на аукціоні.
Не на «Сотбі».
Тож не знаю його вартості.
І…
За твій ніс.
За твої щоки.
Схоже, справжнє.
Тоді доп'ємо.
Моя тайна вечеря.
Скільки це вже триває?
Два роки.
Ясно.
Не хотів, щоб ти хвилювалася.
Юристи все казали, що обвинувачення знімуть.
«Юристи».
Знаєш, куди й на скільки тебе відправлять?
Федеральна тюрма «Алленвуд».
Пів року. Може, рік.
Усе залежатиме від судді. Тому мені потрібен твій лист.
Треба, щоб він знав, який я насправді.
Я зроблю це ввечері. Обіцяю. Напишу його ввечері.
Добре.
Поговорімо про щось приємне.
- Давай. - Так.
Як Гарлоу?
Чиста радість.
Вона татова доня.
Обожнює Адама.
Як і всі.
Це наче його суперсила.
Це вино чудово підійшло б до стейка з яловичини
й коктейлю з креветок у «Peter Luger's»
Ось куди я хочу, щоб ти повела мене на мою тайну вечерю.
Я не їм червоного м'яса зі смерті Кіта.
Там чудові гарніри.
Ти любила їхній шпинат з вершками.
Мабуть, не варто, щоб мене затримали за п'яне водіння за тиждень до вироку.
Можна, я залишуся на ніч?
Авжеж.
Зможу допомогти тобі з листом, якщо буде потрібно.
- Тату… - Це дуже…
Я знаю, що робити. Усе добре. Він має знати, який ти насправді.
Я напишу, як багато ти для мене значиш.
Це твоя суперсила.
- У мене нема суперсили. - Авжеж є.
Ти завжди знаєш, що хочуть почути інші.
Мені треба подзвонити.
Як вам відомо, це не перша
помилка мого батька.
Мій батько заснував благодійний фонд.
Американський фонд дослідження раку?
Моя мама померла від раку грудей.
Мені дуже жаль.
Твій тато – святий.
Ваш Американський фонд дослідження раку видурив понад мільйон доларів
у жертв, які нічого не підозрювали.
Містере Пелтроу, зараз судять не особисто вас.
Але Фонд визнав себе винним у шахрайстві.
Суд вважає, що ви несете відповідальність
за дії вашої компанії.
Ви керували компанією, яка займалася шахрайством.
З огляду на це – хто ви?
Не знаю, сер.
З огляду на це, ви – шахрай.
Так, Ваша честь.
Скажіть це.
Я шахрай.
Справу закрито.
На великий жаль, через кілька років
моєму братові діагностували рак.
І він помер.
Ходімо їсти стейки.
Смерть Кіта зламала батька.
Він – хороша людина.
Та іноді він байдужий до результатів власних дій,
бо йому дуже боляче.
Він менше сміється. Більше хвилюється.
Не може радіти митям, з яких складається життя.
Я перестала їсти м'ясо в день, коли помер мій брат.
А батько перестав жити.
Він не такий, як ви думаєте.
Він – людина, яка навчила мене, що сім'я – це головне.
Він навчив мене боротися за те, в що я вірю.
І саме це я зараз роблю. Борюся, щоб моя родина не розпалася.
З повагою, Ребекка Пелтроу Ньюманн.
Як гарно!
Що за…
- Вибач. - Привіт, Ребекко.
Мені дуже жаль.
Вибач. А де Адам?
О-о, він… Думаю, його тут нема.
Вибач.
Усе добре.
Ви не опублікуєте цю статтю.
- Але вона така хороша. - Невже?
Не знаю. Враження таке, що ви напалися на молоду компанію,
яка хоче чинити добро, і згодом у неї це вийде краще.
У статті все це є.
Мені просто цікаво, чи є інший шлях.
Хочете щось запропонувати?
Я чув, що у Ґвінет і Кріса відкритий шлюб.
З цього б вийшла цікава стаття.
Заява, яку ми склали…
Якщо скажете все, як написано, далі ми підхопимо.
Ми вдячні за вашу допомогу.
- І… - Як усе пройшло?
Вона впоралася.
Бо ти не впоралася.
Та ну тебе. Це несправедливо.
Треба поговорити.
Кому з вас весело?
Добре. І мені теж. Я чудово проводжу час.
- Хто з вас прямо зараз п'яний? - Так. Міґелю!
Ясно. І я теж.
Пам'ятаєш? Слово в слово.
Дякую.
Кожне слово перевірили юристи – наші й один запрошений.
Вони просто хочуть, щоб ти вибачилася.
Я знаю, що казати.
Так…
Вітайте на сцені Адама Ньюманна!
Дякую!
Дякую всім, хто брав участь в організації цього вікенду!
Так!
Барменам, які невтомно наливали випивку!
Кухарям, які робили чімічанґи до п'ятої ранку!
Дякую!
У мене й досі дупа горить.
Спільнота. Це те, що ми всі відчуваємо.
Це відчуття. Це… щастя.
Це відчуття – WeWork.
Тож збережімо це відчуття й цю енергію,
принесімо їх на роботу
й будемо далі показувати клас!
А поки ми не роз'їхалися,
Ребекка хоче всім нам щось сказати.
Ребекка. Зустрічайте.
Дякую.
У ці вихідні багато говорилося про ролі.
Наші ролі в житті одне одного,
нашу роль у власному житті.
Я сказала, що жінки мусять підтримувати чоловіків.
Це правда.
Але це не вся правда.
ЗГОДА НА РОБОТУ
Це ваша базова ставка й бонуси. Справжня цінність – акції.
Отримаєте дві тисячі акцій через рік і дві з половиною – ще через рік.
Уся правда така: нам треба підтримувати одне одного.
Так!
Чоловік це…
чи жінка. Чи друг. Це може бути хто завгодно.
Головне, що ми даємо сили іншим.
Підпишіть цей договір про нерозголошення.
Вітаємо у WeWork.
Саме тому Адам і Міґель створили WeWork. Щоб дати вам сили.
Дати нашим членам сили робити нове, творити.
Дати сили працівникам створити громаду
й бути частиною чогось більшого, ніж вони самі.
Тож якщо наша роль,
наш обов'язок –
наділяти одне одного силами,
тоді… яка ж роль компанії?
Яка роль WeWork у світі?
Роль WeWork – не що інше, як підвищити рівень свідомості у світі.
Так ми разом зробимо цей світ кращим!
Усі ми! Разом!
- Ми! - Працюємо!
Чудово.
Добре.
Дякую.
Бувайте. До скорої зустрічі!
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко