ЗДРАВЕЙ!
ДО ДЪНО!
ПО ПОДКАСТА НА "УАНДЪРИ"
ЧЕТВЪРТЪК 9 ОКТОМВРИ 2008 Г.
Адам, ще те почитам и обичам в приключенията на живота.
Където и да отидем, ще бъдем заедно.
Двама космически пътешественици, свързани от трансцедентална любов.
Целият мой живот, целият твой живот
и всичките ни минали животи ни доведоха до този момент.
Без теб съм нищо.
Мазел тов!
Благодаря. - О, боже.
И това лилаво. Ти сериозно ли?
Само Ребека.
Инвестиция за 15 милиона?! - При оценка за 45 милиона.
Но ние едва започваме. Това е само началото.
Чакай. Гуинет ще идва ли?
Не, не успя. Снима "Горещо кънтри".
Така е в нашия бизнес.
Пак ли играеш?
Да.
Чудесно.
Джеймс, братле, носи. Бързо, бързо.
Шотове текила. Нека са двойни.
Така, тост. Лехаим!
Нали преподаваше йога и много ти харесваше?
Всъщност призванието ми е да съм актриса.
Наложи се да го изоставя, за да се върна към него.
Ако ме разбираш.
3700 кв.м? - Да. Току-що подписах договора за наем.
Най-добрият изглед в Манхатън към "Емпайър Стейт Билдинг".
Здрасти. - Здрасти, миличка.
Гуинет Полтроу ще дойде ли?
Не.
Да ти дам ли един съвет? - Разбира се.
Първото правило на търговските имоти е:
"Не е важно какво виждаш ти, а кой вижда теб".
Второто правило е: "Намери правилния банкер".
Някой голям - "Голдман" или "Джей Пи Морган".
Кой е твоят ? - "Рисаков и съдружници".
Здрасти. Нещо против да ти го открадна?
Не, не, не. Давай. - Добре.
Гуинет ще идва ли? - Не.
Това е подарък за теб.
Благодаря, татко. Благодаря.
Татко, много е.
Да си купите дом. - Прекалено е.
Татко.
Бащата е длъжен да се погрижи за момиченцето си.
Много ти благодаря.
Сега това е моя работа, Боб. Мое задължение.
За всеки случай. - Адам.
Татко... - Радвайте се.
Много ти благодаря.
Имаш ли кърпичка? - Да.
Ще ти донеса. - Благодаря...
Един милион долара?!
За какво говориш? - Той...
Успокой се. - Какъв е този чек?
Същото даде и на сестрите ми.
Аз... - Беше преди много време.
Не знам откъде ги е взел.
Добре ли си?
Не, не. - Аз... Не го очаквах.
Това е... Ще си имаме дом.
Добре.
Много съм щастлива. - И трябва.
Сега се връщам. - Добре.
Какво пиеш? - Текила.
Каква? - Каквато сервират.
На сватбения ви ден можем да се поглезим.
Два пъти "1942-ра". - Идват.
С теб започнахме зле.
Аз мога да я подсигуря, Боб.
Току-що оцениха фирмата ми на 45 милиона.
Между другото, ти така и не ме поздрави.
Дом не се купува с оценка.
Можеш да го купиш с парите, които вървят с оценката.
Получи ли парите? - Идват, идват, идват.
Тя така се вълнуваше, като ми разказа за това.
Братовчед ми Рон
е в борда на директорите на Асоциацията на брокерите в Ню Йорк.
Вече го познаваш. - Да, Йода.
Днес ми даде ценен урок. "Не е важно какво виждаш ти.
Въпросът е кой може да види теб." - Да, точно така.
Рон, обясни на Адам за инвестициите на Евгений Рисаков.
Да, направи ли онова с 18-те цента?
Да... Това е щастливо число.
Щастливо ли? Ще си щастлив, ако получиш 18 цента.
Ако ще се грижиш за нея, направи го.
О, боже!
Добре, добре, добре.
Адам!
Да!
Адам!
Адам.
Мигел.
Добре, ще говорим с адвокат.
И ще се отървем от наема. - Не, не, не.
Нито ще говорим с адвокат, нито ще се отказваме от наема.
Ще го преотдадем тогава и ще намалим загубите.
Не, няма и да преотдаваме, Мигел.
Да се обадим на Рандъл и да го убедим
да открие "Грийндеск" тук. - Не. Това не е "Грийндеск", а "Уиуърк".
Това е едно нищо. - Това е всичко!
Може и да получим парите.
Да, но с "може" наем не се плаща.
Мигел.
Ще използваме парите от "Грийндеск".
Това е всичко, което имам.
Това е за образованието на децата. Това е...
Първата ми къща е, парите за пенсиониране.
Мигел, ти нямаш ипотека. Нямаш жена, нито деца.
Имаш само мен! Разбираш ли? Мен.
Слушай.
Повярва ми веднъж.
Моля те пак да ми повярваш.
Парите от "Грийндеск" поддържат пламъка жив.
Пламък.
Добре, как тогава ще...
Как ще платим за ремонта на тая дупка?
Бог е направил света за седем дена. Аз ще осигуря парите преди това.
Обещавам.
Нали знаеш, че не си Господ?
Признай, че малко приличам на него.
Кухнята и баните са напълно реновирани, но предвоенният чар е запазен.
Има ли ключ?
Към парка ли? Разбира се.
Жилища в тази сграда не излизат на пазара често.
Много ми харесва.
Аз... Не знам.
Как...
Извинете, ще ни оставите ли за малко?
Разбира се. - Благодаря.
Стига, Адам.
Не знам. Мисля, че можем да направим нещо по-добро
с парите на баща ти. - Какво по-точно?
По-добре от апартамент с ключ към Грамърси Парк?
Да, можем да инвестираме в нашето бъдеще. - Дори не знам какво да му кажа.
Всъщност ти... Май не цениш достатъчно онова, което той...
през което е минал, за да... - Кажи му, че вярваш в съпруга си.
Това е за нас.
Анулирай договора за наем. - Ривка, няма да стане, няма да стане.
За ремонта ще трябват над милион долара.
Ами един и половина милиона. Така смятаме.
Откъде ще вземете останалите?
Парите от "Грийндеск".
Значи всичко?
Ами, да.
Кажи ми, че знаеш какво правиш.
Адам, кажи ми, че знаеш какво правиш.
Кажи ми, че знаеш какво правиш.
Аз…
Кажи ми, че знаеш.
Кажи, че знаеш.
Кажи ми, че знаеш.
Кажи ми, че знаеш какво правиш. Кажи ми.
Аз... - Кажи го.
Кажи го. Адам. - Знам. Знам.
Знам.
Добре.
Пише, че тук има още 47 кв.м.
Добре, хайде.
Чакай, чакай, чакай. Чакай.
Какво, по дяволите...
Остави люлката, изхвърли вибраторите.
Ей, не трябваше ли Ребека да е тук?
А? - Ребека.
Не трябваше ли Ребека да прекади с малко салвия?
Церемонията, сещаш се.
Не си вдига телефона.
След още колко мъртви проститутки кметът ще проумее, че търсим убиец?
Викат им труженички, тъпако.
Стоп.
Без "тъпако" ли? - Не...
Продължаваме. Следваща сцена.
Добре, ясно.
Може ли да пуснеш предишната сцена?
Трябва да я проверят.
Ние продължаваме оттук, но май е предишният кадър.
Моника. - Да.
Много ти благодаря за възможността.
Моля те. Много се възхищавах на чичо ти.
Може ли пак да го превъртите?
Дадох ли ти всичко нужно?
Твоята "Черешова градина" в "Линкълн Сентър" беше чудесна.
Остави ме без думи. - Благодаря.
Много вдъхновяващо.
Благодаря. - Да.
Театърът ми липсва.
Не че съм неблагодарна. - Не, но сметките трябва да се плащат.
Да. - В тази връзка,
ако искаш да се върна, с удо...
Скъпа, героинята ти току-що умря.
Може би под формата на спомен? - Добре.
Обичам да играя.
Тоалетните не може да са там.
Защо? - Има...
СИЛАТА НА АКТЬОРА
Ти си пред прозорците. - Именно.
Чуй ме. Завършил ли си архитектура?
АЙ ЕМ ДИ БИ РЕБЕКА ПОЛТРОУ
Архитектура ли?
АКТУАЛИЗИРАНЕ - ПРОСТИТУТКА 3
И без да съм завършил, знам къде е тоалетната.
Не разбираш къде й е мястото.
Би ли се доверил на лекар, който не е завършил…
ЕЛИТНА КОМПАНЬОНКА 3
…да ти отвори корема?
Лекар ли? Ти не си лекар. - Аз съм лекар. Би ли оставил...
ГОРЕЩО КЪНТРИ
Нека аз реша къде ще са тоалетните.
Тогава си тръгвам. - Стига.
Ако влязат хора,
те отиват тук. Трябва всичко да остане отстрани.
Момчета. - Не. Не там.
Момчета! - И без диплома...
Нямате ли 3700 кв.м за ремонт?
Да, има мухъл.
Не. Не знаем дали е полезен мухъл, или вреден.
Така че... Да бъдем точни. - Няма полезен мухъл. Той е вреден.
Може ли да проведем няколко интервюта тук?
За да е професионално.
Не знам.
Може ли аз да работя във вашето пространство?
Да. Да!
Може, ела! По всяко време си добре дошла. - Чудесно.
Щом разберем какъв е мухълът... - Няма полезен мухъл.
Съпругът ми отдава сградата под наем и каза, че мога да използвам етажа.
Знам, че не е ремонтирано и е индустриално,
но пък може да сме американска версия на "Донмар Уеърхаус".
Аз... Това е...
Какъв простор! Не съм виждала толкова отдалечени стени, откакто напуснах Тексас.
Имаш ли представа колко ще чакаш,
преди някой влиятелен художествен директор да ти даде свободно пространство
да правиш каквото решиш с представлението?
А какво бихме постигнали, ако не се налага да искаме разрешение?
Какво би направила, ако няма наем?
Ще поставя Чехов. "Чайка".
Или "Три сестри"? - Да.
О, боже. Невероятно.
Усещаш ли я? Усещаш ли енергията, която създаваме тук?
Да.
Значи... да?
Да. - Да!
Открай време мечтая да изиграя Маша.
От теб ще стане чудесна Маша.
Благодаря. - Да.
Какво си мислиш, когато кажа "работно място"?
Продуктивност.
Тишина.
Само още няколко въпроса от мен.
Влагате ли процент в пенсионния фонд?
Не.
Информационните технологии са жизненоважни за офиса,
затова работното време е общо взето гъвкаво.
Най-доброто ви качество? - Винаги съм навреме.
Пари за дентално лечение? - Не.
Имате ли високи бюра? - Не.
Щом ИТ са толкова важни за вас, защо плащате толкова малко?
Мамо, сам мога да задавам въпросите си.
Небрежен петък? - Не.
Лична тоалетна? - Не.
Опитът ми трябва за автобиографията. Не ми дреме за парите.
Хей! - Не говори така на интервю.
Добре дошъл.
На колко си? - На 16.
Той е мъж.
Добре. Съгласен съм.
Джейкъб, какво си представяш, като кажа "работно място"?
Кабинки,
грозни мебели, лошо флуоресцентно осветление...
…смърт.
Именно.
Вижте, разбирам.
Идеята е добра.
"Добра"? "Добра" ли?
Велика е. - Велика е.
Добре. - Велика е.
Това е велика идея. Много е яка, прогресивна. Харесва ми.
Работата е там, че аз...
Имам предложение за 10 000 повече от друга фирма.
10 000 повече. - Ще ми наглеждате ли лаптопа?
Да, разбира се. - Благодаря.
Така че...
Тя само ме помоли да го гледам. Аз не...
Вие току-що... Познавате ли я?
Джейкъб, чуй ме. Хората заслужават нещо по-добро.
По-добро от малки масички, разлято кафе по лаптопа,
търсене на контакт като прасе, което рие за трюфели,
или половин час висене на опашка за ключ за тоалетна,
за да видиш бог знае какво.
Ясно. - Разбра ли?
Нещо по-добро от това да се надяват напълно непознат
да наглежда лаптопа им за 2000 долара.
Но не вярвай на мен. Вярвай на инвеститорите ни.
Ние сме на три месеца, Джейкъб.
Оценката ни е 45 милиона.
Въпросът ми към теб е: предпочиташ 10 000 долара...
10 000 долара или 10 000 акции на "Фейсбук"?
Може ли няколко дни... - Разбира се.
...просто да помисля... - Не, не, не.
Не, искаме смели, решителни хора в "Уиуърк".
Решавай сега - да или не?
Да или не?
Не знам, но... - Яков.
Да? - Не ме разочаровай. Да или не?
Да.
Приемам. - Добре дошъл.
Влизаш! - Не е за вярване.
Добре дошъл в "Уиуърк".
На работа. - Ще се видим в неделя.
Приемам. - Да, добре дошъл.
Ти сериозно ли?
Само илюстрирах спорен въпрос.
Сигурно има по-добра алтернатива.
Знаеш ли какво е това?
Гадно място за работа. - С кофти кафе.
Това е общност. Затова са тук.
Цял следобед омайваш хората.
Тях не ги вълнуват малките масички.
Нито контактите или опашката за тоалетна. Просто не искат да са сами.
Честито. Наета си.
Благодаря. Имам си работа.
Не, нямаш.
Седиш в кафенето в два следобед в четвъртък.
Добре де, нямам.
За новия "Фейсбук" ли се мислите?
Не, не мисля.
Знам го.
Ела да градиш бъдещето с нас.
Ние ще променим света.
Знам, още тече ремонт,
но ако ме последвате, ще ви покажа чертежи и презентации.
Не, не, не, не. Комбуча.
Прилича на вълшебен чай, но с гъба.
Може да стане американският "Донмар Уеърхаус".
Какво?
Татко. Татко!
Шегуваш ли се с това? - Ще го оправим.
Очите ми!
Не, не. Мигел? - Очите ми, мамка му!
Обади се на 911! - Адам?
Адам! - О, боже. Съжалявам.
Добре ли си? - Добре сме. Той е добре.
Аз съм добре. - Не и аз.
Ослепиха ме! - Няма нищо.
Изплакни ги със студена вода. - Боже.
Значи тук са моите пари?
След ремонта ще стане великолепно.
Да, изглежда чудесно. - Това е... Наистина е... Татко, престани.
ИМОТИ ГАТАКИС
Хората смятат, че за имотите в Ню Йорк изгледът е най-важен.
Не е така. Важното не е какво виждате вие,
а кой може да ви види, нали?
Това е нашата суперсила.
Хора като теб и мен - имигранти, синове на имигранти,
ние виждаме неща, които убягват на другите.
Харесвам модела за споделено работно място.
Хубаво. И аз. - Харесвам го.
Но "Беър Стърнс" беше наш наемател, за бога.
Родителите ми, Джорджина... те са старомодни.
Всяка фирма на по-малко от 200 г. им изглежда несигурна.
Няма да инвестират в такъв стартъп.
Но слушай, обаждай ми се.
Върни се при мен, като натрупаш опит. Става ли?
Ще ти звънна след 200 години.
200 години. - 200 години.
Добре. - Не забравяй.
Това ли е Джорджина?
Това е Джорджина с Джордж. - Джорджина и Джордж.
А братството?
Това е "Сигма Тау".
"Сигма Тау"? - Там ми викаха Соко.
"Сигма Тау", еха. - Не помня половината време оттам.
Толкова беше яко. Някои от най-хубавите ми години.
Нищо не помниш. - Предпочитам да не помня.
Да, ами... - Иначе жена ми ще ме убие.
Това е друга история. - Да, нали?
Искаш ли да пийнем по едно?
С удоволствие, но трябва да хвана влака.
Ставрос, аз току-що изгубих идеалната сграда,
а ти изгуби идеалния наемател.
И двамата заслужаваме питие.
Честно, не мога.
Соко би пийнал.
Да, Соко нямаше новородено бебе.
Прибираш се, за да кърмиш?
Братле, това беше грубо.
Ще те изпратя до влака.
Питиетата са по служба, мамо, разбра ли?
Само спри да се тревожиш. Едно питие е.
Не, не, мамо. Не е едно...
Не.
Четири-пет са. - Познавам го.
Не. Спри. - Мамо, може да са шест.
Не, скоро ще се прибера.
Няма да се прибере, мамо!
Горкият Соко. Горкият Соко. - Пич.
Сигурно умира от срам, приятелю. - Какво искаш да кажеш?
Голям мъж си, а се налага да искаш разрешение от родителите си,
за да закъснееш вечерта в учебен ден.
Искаш ли да пишкаш?
Ще те заведа до тоалетна. - Не.
Вторник и четвъртък правим семейни вечери. - Само във вторник и четвъртък ли?
Защо не цялата седмица?
Нормално е. - Ще са доволни.
Ясно кой е безгласната буква.
Нито е майка ти, нито - баща ти.
Ти си безгласната буква, нали? - Хей, не.
Не, не, не. Грешиш.
Аз ли греша? Аз ли? - Това е....
Греша ли, или просто не искаш да го чуваш? А?
Сметката.
Не, не, ти грешиш. Те ми дадоха всичко.
Освен силата да си независим.
Слушай.
Разбирам. Наистина.
Моите родители са жертвали много за мен. И те ми дадоха всичко.
Но можем да им се издължим,
като вземаме смели, дръзки решения.
Разбираш ли?
Да.
Ставрос, извади договора.
Давай, дай го.
Извади го, извади го. Хайде, хайде, дай го тук.
Вашите ти били дали всичко.
Отплати им се с велика сделка.
Ще ми благодариш.
ПОДПИС НА НАЕМАТЕЛЯ
Да. Майната му.
Майната му. - Майната му.
Майната му. Майната му. - Майната му!
Майната му! - Майната му!
Майната му. - Да!
Майната му, а? Да. - Това е, мой човек.
Видя ли? Гръцките богове не ни поразиха.
Не. - Барман! Донеси по още едно.
Новият ми хазяин плаща. - Така ли?
"Те летят и ще продължат да летят, независимо колко мъдри ще станат.
Няма значение колко са мъдри, щом продължават да летят."
"Няма ли значение все пак?" - "Значение ли?"
"Ето, вали сняг. Какво значи това?"
"Човек трябва да има вяра или да я търси.
Иначе животът му е празен. Празен."
Да, добре, аз ще... Да спрем за минутка тук.
Починете си за минутка.
Ребека, ела да си поговорим.
Стиснала си полата, сякаш ще ти избяга.
Само малко... Мина.... - Знам. Забрави за това.
Забрави за него. - Добре.
Защото Маша е жена като теб.
Не е по-различна. - Като мен е.
На друго място е - в Русия през 1901 г. - Тя е в Русия.
Впримчена е в едно умиращо общество. Отчаяно иска да се освободи.
Но тя е умна, страстна и смела като теб.
Постави се на нейно място.
Бъди дръзка, смела. Отпусни се. - Добре.
Добре. Хайде пак отначало.
"Един от тях си отиде завинаги и ни остави да започнем живота отначало."
"Успокой се, Маша". - Не, това не е правилната реплика.
Правилната е. - Не, не е.
Виждам я тук. Виждам я. - Цял ден репетирам.
Не е правилната. - Чета я.
Погледни пак.
Няма нищо.
Опа.
Малко съм объркал двете големи речи. - Знам. Знам. Те...
Ти четеш отляво надясно...
Скъпи. - ...ние - наопаки.
С моята глава може да го прочета от долу нагоре.
Справяш се чудесно. Подай ми репликата.
Искаш да прочета репликата на Чебуткин, нали?
Чебутикин, да, моля те.
Чий бутик? - Недей, сериозно е.
Адам, недей. - "Чий бутик" ли каза?
Не, не, не. Аз го обичам повече. - Адам.
Моля те, това е сериозно. - Чебутикин. Добре.
Не разбирам защо трябва да репетираш толкова много.
До безкрай. Ти си страхотна актриса. Идва ти отвътре.
Приятелката на Моника е ТД на Дейна Брунети, затова...
ТД ли? - Това е творчески директор.
Тя познава всички агенти, режисьори на кастинг и...
Дори не знам дали ще дойдат. - Ще дойдат, естествено.
Ще дойдат и ще видят каквото виждам аз.
Че си звезда.
Галактика.
Вселената. Добре.
Големият взрив.
Добре ме взривяваш. Не, не.
Меко казано.
Добре, от началото.
Не искаме просто да работите тук, а да намерите бизнес партньор.
Искаме да намерите партньор в живота си.
Този невероятен напредък поражда един проблем -
вече не мога да си карам колелото тук.
Заобиколи, заобиколи. Това е моят та...
…пет.
Ставрос, братко, сега идвам.
Ами зелено е.
Да. - Подхожда на ризата ти.
Кой е онзи?
Новият ни хазяин в Мидтаун Манхатън.
Нямаме офис там. - Е, вече имаме.
Майтапиш ли се с мен?
Щеше да се опиташ да ме разубедиш.
Да, защото едва кретаме с този!
Условията на договора са идеални.
Стига! Престани! Спри да правиш това най-накрая!
Развали договора.
Мигел, залепи някой тапет, смени си памперса.
Аз ще съм там и ще сбъдвам мечтите ни. - Ако не се откажеш от наема,
ще се махна. - Не. Не, няма.
Майната ти.
Наред ли е всичко?
Просто любовна кавга.
Може ли да поговорим за миг?
Каква нощ. Каква нощ. На другия ден имах махмурлук.
Боже, мозъкът ми… се беше изпарил.
Да, напълно. Но...
Слушай, братле... малко е срамно.
Не, не, не. Какво го...
Но за онази вечер. Напих се повече, отколкото исках.
И с двама ни беше така. - Да, правилно.
Чух какво казваше и трябва да взема мерки по този въпрос.
Да. Ами...
Но дойдох тук, за да те помоля за услуга
и да развалим договора.
Да развалим договора?
Да.
Добре.
Добре ли? - Добре.
Настина ли? - Наистина.
О, боже. Слава богу. И всичко е наред?
Всичко е наред.
Ти си добър човек. - Ами...
Добър човек си.
Като казах на нашите на кого отдавам под наем, започнаха газ да пикаят.
Представяш ли си?
Какво искаш да кажеш?
Вие още дори не сте истинска компания. - Не сме истинска компания?
Не... - Ставрос,
какво ще стане, като се разчуе?
Не те разбирам.
Че сключена сделка със Ставрос Гатакис не значи нищо.
Може на визитката ти да пише "президент", но ние с теб знаем, че е само параван.
Мама и тате дърпат конците.
Ставрос, пазарът на недвижими имоти в Ню Йорк е малък.
Ако това се разчуе...
Радвам се, че се видяхме, хазяино.
Ставрос!
Мигел.
Знам, че не съм Господ.
Защото без помощта ти не мога.
Знаеш го. Ще се видим вътре. Ще се видим вътре!
Мамка му.
Трябва да напасваш шарките.
Знам. Това се опитвах да направя.
Татко почина преди година на днешния ден. Денят на твоята светица, Ирина.
Беше много студено, валеше сняг. Всъщност мислех, че няма да изкарам деня.
Но мина година...
РЕЗЕРВИРАНО
…спокойно мислим за това, а ти пак си в бяло.
Защо да помня?
На вдълбания морски бряг се извисява зелен дъб.
Златна верига е сключена около дъба. Златна верига.
Какво е това?
Днес си в особено настроение. Къде отиваш?
У дома. - Странно.
С акцент ли говорим?
Няма значение. Ще се върна вечерта. Довиждане, скъпа моя.
И отново ви желая да сте здрави и щастливи.
Едно време, когато баща ни беше жив, винаги имаше трийсет или четири...
или 40 офицери.
"ТРИ СЕСТРИ" НА ЧЕХОВ САМО ЕДНА ВЕЧЕР
Удивително.
Удивително, удивително, удивително.
Затворих очи и реших, че съм в Москва.
Благодаря.
Не можех да сваля очи от теб.
Благодаря ти, моя любов.
Другия път ще репетираме повече.
Беше чудесно. Да, беше великолепно.
Вдъхна живот на пространството. - Така беше.
Благодаря ти. - Струваше си.
Скъпа. - Хей. Хей.
Успяхме. - Да.
Това беше... Трябва да се започне отнякъде и ти беше много добра.
Ще става по-добре и по-лесно.
Беше чудесно. - Благодаря.
Връщам се горе. Ще се видим у дома. - Добре, благодаря, че дойде.
Е, как. - Обичам те.
Не бих го пропуснал. Обичам те повече. - Обичам те.
Обичам те. Чао. - Обичам те.
Имаме "Фор Локо", текила, "Фрут Рол-ъп".
Знам при кого отива това.
Чуйте ме. Остават 12 часа до откриването.
Можем да отметнем много работа.
Така ли е? - Да.
Така ли е? - Да!
Така ли е?
Да действаме!
Адам!
Не знам. Готово.
Адам!
УИУЪРК
Готово. Дръпни това.
Обърни онези кушетки в посока на залязващото слънце, но...
Да. Наближава. Идва.
Чакай. Победител.
Ще има реванш. - Знаеш ли, отивам да пия кафе.
БАР
Казвам ти, обиколил съм квартала. Няма грешка със…
Добре де. Ще ти покажа къде са лампите.
Защо не вдигаш? - Пет минути и съм долу.
Да вървим. Хайде. Не! - Скъпо е. Внимавай! Мамо!
Наздраве.
Хайде, закъсняваме! - Идвам!
Хайде! - Казах ти, имам тест по висша математика.
Виждаш ли жълтата жица?
Синята е включена в магистралата. - Двойно омотаната зелена жица.
Добре, край. Не мога. Ще ти повикам "Убър".
Мамо, намали го.
Не, това е любимата й песен. - Намали!
ПРАВИ КАКВОТО ОБИЧАШ
Еха. Розово.
Красиво е.
Да.
Виж какво направихме.
Какво направи ти.
Не, не, не. Няма да се измъкнеш с това.
Работихме много здраво.
Да. Добре...
Да... Да, добре. - Добре.
Вече сме готови.
След две минути всичко ще се промени.
Това място не е за чиновници.
То е за хора, които искат да се свързват.
Да принадлежат.
И когато усетят това тук, когато усетят енергията,
ще кажат на приятелите си.
А техните приятели ще кажат на своите приятели.
А техните приятели ще кажат на света.
Да. - Люлката.
Добре. Готова ли си? - Да.
ЛЮЛКА В ПОНЕДЕЛНИК В "УИУЪРК"
ХОЛИДИ90 ЛЮЛКА В ПОНЕДЕЛНИК
ХАРЕСВАНИЯ
И много скоро, много скоро
двете локации ще останат само далечен спомен.
За бъдещето.
Лехаим.
- Лехаим.
"Уиуърк"!
"Уиуърк"! "Уиуърк"!
"Уиуърк"! "Уиуърк"! "Уиуърк"!
"Уиуърк"!
Добре.
Лесли, отключихме ли вратите?
Да.
Отключена ли е? Понякога заяжда.
Да.
Отворена е.
Сигурна ли си?
Да.
Беше като прозрение.
Не ми е писано да съм актриса.
Актьорите са егоисти.
"Светът се върти около мен. Погледни ме, пляскай ми, обърни ми внимание."
Както и да е...
Тези са за теб.
Дай ги на някой добър студент.
Благодаря. - Благодаря.
Жалко, че ще изгубим това пространство. - Какво? Губим ли го? Защо?
Някой не...
Да, "Уиуърк" започват ремонт на етажа.
Но ние го обещахме на артисти, които вече репетират.
Може ли поне датите да останат?
Вероятно.
Вероятно ли?
Да пукна дано!
Другия път, другия път. - Добре, хубаво.
Здравей.
Как мина денят ти? - Добре.
Така ли? - Да.
Приключи ли със срещата? - Не.
Срещите нямат край. Една след друга са.
Да.
Да, красиво е.
И специално…
Красива си.
Благодаря.
Ето го. Ето го.
Тук ли?
Тук.
Адам, не каза, че ще вечеряме тук.
Ох, да бе!
Това е апартаментът, който хареса. - Именно.
Онзи... - …с изглед към парка.
Сега ще вечеряме тук.
Не бях запомнил адреса. - Радвам се, че го открих.
Може ли просто да... - Добре. Да.
Това не е същият апартамент.
Не, не, не. Няма грешка. - Скъпи, тук няма никого.
Какво...
Казах вечеря, но е по-скоро вечеря за нов дом.
О, боже.
Мили бо... Можем ли да си го позволим?
Не, но ще стане. Ще стане.
Има пет спални, но...
Ривка.
Благодаря, благодаря.
Не, аз ти благодаря.
Има пет спални.
Пет спални? - Да, едната е малка.
Може да е за медитация... - Детска?
ЕСТЕСТВЕНО БЕБЕ И ГРИЖА ЗА ДЕТЕТО
"ИНВЕСТИЦИИ" РАЗГОВОР С АДАМ НЮМАН
И когато токчето щракна,
едва не й откъсна върха на пръста. Всичко стана в кръв.
Физиономията на купувача беше...
Беше пълна катастрофа.
Какво... Направи ли продажбата? - Разбира се.
Седя си тук, слушам те
и си мисля само три неща.
Първо: "Боже, има прекрасна коса".
Второ: "Гледам лого на "Уиуърк". Това е втората ви локация, нали?
Втората. Много се гордеем. Втората локация.
Струва ми се, че си търсиш потенциални инвеститори тук.
А кое е третото?
"Не се ли смразява?"
Не, сериозно, избрал си място
срещу една от най-големите инвестиционни банки в света.
Правилно ли си мисля?
Важното е не какво виждаш ти, а кой те вижда.
Колко локации възнамерява да отвори в Ню Йорк "Уиуърк"?
Кой в момента дава под наем най-голямото пространство в Ню Йорк?
Трябва да е "Джей Пи Морган".
Кажете "здрасти", г-н Даймън.
Г-н Даймън, след три години ще ви изпреварим. След три години.
Не, не, не, не. Моите уважения.
Но аз съм напълно сериозен.
Бъдещето на работния процес изглежда различно.
Идва напористо ново поколение. Разбирате ли?
Те не мислят като родителите си, не се обличат като тях,
не работят като тях.
Защо ще искат офиси като на родителите си?
Нали така?
Младите хора искат да е забавно, вълнуващо, вдъхновено.
За наше щастие,
нашите хазяи, на всяко едно място,
веднага споделиха тази визия.
"Уиуърк" не е просто компания.
Това е движение.
Милиони и милиони хора казват:
"Не искам само да работя за насъщния".
Те искат пълноценен живот.
Е, в следващия си живот искам да съм като теб.
Скот.
Дами и господа, Адам Нюман.
Благодаря.
Май и дума не разбрах от онова, което каза,
но ми се ще аз да го бях казал пръв.
Ще го приема като комплимент. - Да.
Благодаря. - Адам.
Брус Дънлеви, "Бенчмарк Капитал".
Брус.
Искам обиколка.
Винаги.
На някои хора им е в природата. Той е звезда.
Превод на субтитрите Емилия Николова