ŽIVIJO!
SPIJ!
TEMELJI NA PODKASTU WONDERYJA
ČETRTEK, 9. OKTOBER 2008
Adam, spoštovala te bom in cenila skozi vse dogodivščine življenja.
Kamorkoli greva, bova šla skupaj.
Dva kozmična popotnika, ki ju veže izredna ljubezen.
Vse moje življenje, vse tvoje življenje
in vsa najina prejšnja življenja so naju pripeljala do tega trenutka.
Brez tebe sem nič.
Mazal tov!
Jupi!
Juhu!
Jupi!
- Hvala. - Marička.
In vijolična. Ti to resno?
Samo Rebekah.
- Investicija v višini 15 milijonov? - Vrednost je ocenjena na 45.
Toda to je šele začetek. Šele začenjamo.
Hej, bo Gwyneth prišla?
Ne, ne utegne. Country Strong snema.
Tako pač je v najinem poslu.
Spet igraš?
Ja.
Super.
James, brat moj. Pridi sem.
Tekilo bova. Dvojno.
Nazdravimo. Lehajm!
Kaj pa poučevanje joge? To ti je bilo pisano na kožo.
Igranje je od nekdaj moja strast.
Morala sem ga zapustiti, da bi se vrnila k njemu.
Me razumete?
3700 kvadratnih metrov?
Ja. Ravno sva podpisala najemno pogodbo.
Najboljši razgled na Empire State Building na Manhattnu.
- Zdravo. - Živijo, miška.
Bo Gwyneth Paltrow prišla?
Ne.
- Ti lahko dam nasvet? - Seveda.
Prvo nepremičninsko pravilo se glasi:
Ni važno, kaj vidiš, temveč, kdo vidi tebe.
Drugo pa je, da potrebuješ pravega bančnika.
Ta velike potrebuješ, Goldmana ali J. P. Morgana.
Kdo je tvoj?
Risakov in partnerji.
Živijo.
Ga lahko malo ukradem?
- Seveda, izvoli. - V redu.
- Bo Gwyneth prišla? - Ne.
To je za vaju. Darilo.
Hvala, očka. Hvala.
Preveč je, očka.
- Za dom. - Ne. Preveč je.
Očka.
Očetova naloga je, da skrbi za hčerkico.
Najlepša hvala.
To je zdaj moja naloga, Bob. Moja.
- Za vsak slučaj. - Adam.
- Očka. - Uživajta.
Najlepša hvala.
- Imaš robček? - Ja.
- Po robček ti grem. - Hvala.
Milijon dolarjev?
- Kaj pa govoriš? - Je…
- Umiri se. - Kakšna vsota je to?
Enako je dal mojim sestram.
- Jaz… - Sicer že pred časom.
Ne vem, od kod mu denar.
Si v redu?
- Ne, ne. - Nisem pričakovala.
Dom si bova lahko kupila.
V redu.
- Presrečna sem. - Tako je prav.
- Takoj se vrnem. - V redu.
- Kaj piješ? - Tekilo.
- Kakšno? - Ni važno.
Na tvoj poročni dan si lahko dava duška.
- Dvakrat don julio 1942. - Takoj.
Slabo sva začela.
Lahko skrbim zanjo, Bob.
Prav? Moje podjetje so ravno ocenili na 45 milijonov.
Mimogrede, nisi mi še čestital.
Z oceno ne moreš kupiti hiše.
Lahko pa jo kupiš z denarjem, ki spremlja oceno.
Pa si ga dobil?
Še bom. Še bom.
Tako je bila vznemirjena, ko mi je povedala.
Moj bratranec Ron
je v odboru direktorjev Združenja za newyorške nepremičnine.
- Spoznal si ga. - Ja, Yoda.
Pomembno lekcijo me je naučil. Ni važno, kaj vidiš,
- temveč kdo vidi tebe. - Vidi tebe.
Tako je.
Ron, povej Adamu o investicijah Jevgenija Risakova.
Je omenil osemnajst centov?
Ja, srečna številka je.
Srečna? Srečen boš, če boš dobil osemnajst centov.
Če boš skrbel zanjo, to delaj, kot se šika.
Madonca!
Prav, prav.
Adam!
Ja!
Juhu!
Adam!
Juhu!
Adam.
Miguel.
Šla bova k odvetniku
- in prekinila pogodbo. - Ne, ne.
Ne bova šla k odvetniku in ne bova prekinila pogodbe.
Torej bova dala v podnajem, da čim manj izgubiva.
Ne bova dala v podnajem, Miguel.
Potem bova prepričala Randalla,
- naj Greendesk prestavi sem. - Ne.
To ni Greendesk, temveč WeWork.
- Nič ni, Adam. - Vse je!
Morda vseeno dobiva denar.
Z "morda" ne moreš plačati najemnine.
Miguel.
Uporabila bova denar od Greendeska.
To je vse, kar imam.
Denar za izobrazbo otrok,
moja prva hiša, moja pokojnina.
Miguel, nimaš hipoteke.
Nimaš žene in nimaš otrok.
Samo mene imaš! Razumeš? Mene.
Poslušaj.
Enkrat si stavil name.
Prosim te, da staviš še enkrat.
Denar od Greendeska bo skrbel, da posel cveti.
Z eno lučjo?
Prav. Kako bova torej…
Kje bova dobila denar za obnovo te beznice?
Bog je ustvaril svet v sedmih dneh. Jaz bom prej dobil denar.
Prisežem.
Saj veš, da nisi Bog, ne?
Moraš pa priznati, da sem mu precej podoben.
Kuhinja in kopalnice so obnovljene,
a jim je uspelo ohraniti očarljiv predvojni slog.
Ima ključ?
Do parka? Seveda.
Stanovanja v tem bloku so redko na prodaj.
Navdušena sem.
Kaj pa vem.
Kaj?
Se lahko na hitro pogovoriva, prosim?
- Seveda. - Hvala.
Daj no, Adam.
Kaj pa vem. Mislim, da bi denar tvojega očeta
- lahko vložila v kaj boljšega. - Boljšega?
Boljšega od stanovanja s ključem do parka Gramercy?
Ja. Lahko ga vloživa v najino prihodnost.
Sploh ne vem, kaj bi mu rekla.
Mislim, da se ne zavedaš,
kaj je moram narediti, da…
Povej mu, da verjameš v svojega moža.
To je za naju.
Razdri pogodbo.
Ne bom, Rivka. Pozabi.
Obnova bo dražja od milijona.
Milijon in pol. Po najinem mnenju.
Kje boš dobil preostali denar?
Greendesk.
Torej vse?
No, ja.
Adam, reci, da veš, kaj delaš.
Reci, da veš, kaj delaš.
Ve…
Reci, da veš, kaj delaš.
- Vem… - Reci.
Reci. Adam.
Vem, kaj delam.
V redu.
Piše, da je tu še 50 kvadratov.
Razbij.
Čakaj, čakaj.
- Kaj, hudiča? - Vau.
Gugalnico bomo obdržali, dilde pa zavrgli.
Nisi rekel, da bo Rebekah prišla?
Rebekah.
Žajbelj bi morala zažgati.
Za obred.
Ne oglaša se na telefon.
Koliko cip še mora pasti skozi okno,
preden župan prizna, da imamo morilca?
Prostitutke so, nevednež.
Rez.
- Nevednež ni v redu? - Ne.
Nadaljujemo. Naslednji prizor.
Razumem.
Predvajaj prizor pred tem.
Ja. Naj preverijo.
Nadaljevali bomo. Prejšnji posnetek je.
- Monica. - Ja.
Rada bi se ti zahvalila za priložnost.
Nikar. Bila sem velika oboževalka tvojega strica.
Lahko predvajate še enkrat, prosim?
Sem bila v redu?
Ali… Ja.
Uživala sem v tvojem Češnjevem vrtu v Lincolnovem centru.
- Bila sem navdušena. - Hvala.
Zelo navdihujoče.
- Hvala. - Ja.
Pogrešam gledališče.
Seveda sem hvaležna za to.
Treba je plačati položnice.
- Ja. - Ko smo že pri tem,
če me boste še potrebovali…
Tvoj lik je pravkar umrl, srček.
- Morda za kakšen spomin? - V redu.
Zelo rada igram.
WC-ji ne morejo biti tam.
- Zakaj ne? - Ker…
- Ker so tam okna. - Točno.
Si diplomiran arhitekt?
Diplomiran?
POSODOBI LIK: CIPA 3
Tudi brez diplome vem, kam dati WC.
Toda ne veš.
Bi zdravniku brez diplome dovolil…
SPREMLJEVALKA 3
…da ti razreže trebuh?
- Saj nisi zdravnik. - Sem.
Naj jaz določim, kje bodo WC-ji.
- Tu. - Daj no.
Ljudje pridejo noter.
Sem gredo. Na strani mora biti.
- Hej, fanta. - Ne, ne.
- Fanta! - Ne potrebujem diplome…
Nimata 3700 kvadratov? Tam delajta.
Plesen je.
Ne vemo, ali je dobra ali slaba plesen.
Samo, da veš.
Ni dobre plesni. Slaba je.
Lahko razgovore opraviva tu?
Prej bomo videli, ali se ujemamo.
Kaj pa vem.
Lahko jaz pridem delat k vama?
Ja. Ja!
- Pridi. Kadarkoli. - Prav.
- Ko ugotovimo, kakšna plesen je. - Samo slaba obstaja.
Moj mož je najel to zgradbo. Pravi, da lahko uporabim to nadstropje.
Vem, da je v surovem stanju,
a lahko bi bilo kot American Donmar Warehouse.
Jaz… To je…
Odkar sem odšla iz Teksasa, nisem videla tako obsežnega prostora.
Veš, kako dolgo bi morala čakati,
preden bi ti kak umetniški direktor dal zastonj prostor,
da s predstavo narediš, kar želiš?
Le kaj bi lahko naredili, če ne bi prosili za dovoljenje?
Kaj bi naredila s tem prostorom?
Čehovega Galeba.
- Ali Tri sestre? - Ja.
Mojbog. Neverjetno.
Čutiš to? Čutiš energijo, ki jo ustvarjamo tu?
Ja.
Torej si za?
- Vsekakor. - To!
Od nekdaj sem želela igrati Mašo.
Krasna Maša boš.
- Hvala. - Ja.
Na kaj pomisliš ob besedi "delovni prostor"?
Produktivnost.
Tišina.
Tudi sam imam nekaj vprašanj.
Plačujete pokojninski prispevek?
Ne.
Informacijska tehnologija je bistvena za pisarno,
zato se dela takrat, ko je treba.
Najboljša lastnost?
Nikoli ne zamujam.
- Zobozdravstveno zavarovanje? - Ne.
- Imate visoke mize? - Ne.
Če je IT bistven, zakaj plačujete tako malo?
Mami, sam lahko sprašujem.
- Sproščeni petki? - Ne.
- Zaseben WC? - Ne.
Potrebujem izkušnje za življenjepis. Denar mi ni važen.
- Hej! - Tega ne govori na razgovoru.
Dobrodošel.
- Koliko si star? - Šestnajst.
- Moški je. - V redu. Strinjam se.
Jacob, na kaj pomisliš ob besedi "delovni prostor"?
Na enote,
grdo pohištvo, slabo osvetlitev…
Smrt.
Točno tako.
Štekam.
Gre za dober koncept.
Dober? Dober je?
- Koncept je odličen. - Odličen.
- Prav. - Odličen.
Koncept je odličen. Je zelo carsko in napredno. To mi je všeč.
Gre za to,
da mi je drugo podjetje ponudilo 10 000 $ več.
- 10 000 več. - Mi lahko čuvaš prenosnik?
Ja, seveda.
Hvala.
Tako da…
Prosila me je, naj ji ga čuvam.
Si pravkar vzel… Jo poznaš?
Jacob, poslušaj. Ljudje si zaslužijo boljše od tega.
Boljše od mizic, polivanja kave po prenosniku.
Boljše od iskanja vtičnice kot svinja, ki išče tartufe.
Boljše od polurnega čakanja na ključ od WC-ja,
da bi videli bog ve kaj.
- Aha. - Ja?
Boljše od upanja, da ti bo popoln neznanec
čuval prenosnik za dva tisočaka.
Toda ne verjemi meni. Našim investitorjem verjemi.
Komaj tri mesece smo stari,
pa so našo vrednost ocenili na 45 milijonov dolarjev.
Naj te vprašam, ali bi raje imel 10 000 $,
10 000 $ ali 10 000 delnic Facebooka?
- Lahko razmislim? - Seveda.
- Dan, dva. - Ne, ne.
Ne. V WeWorku hočemo drzne in odločne ljudi.
Takoj povej. Sprejmeš ali ne?
Ja ali ne?
- Ne vem… - Jakov.
- Ja? - Ne razočaraj me. Ja ali ne?
Ja.
- Sprejmem. - Dobrodošel.
- Naš si! - Vaš sem.
Dobrodošel v WeWorku.
- Dajmo. - Se vidimo v nedeljo.
- Zraven sem. - Dobrodošel.
Resno?
Hotel sem mu samo dokazati,
da obstaja boljša možnost od tega.
Sploh veš, kaj je to?
- Beden delovni prostor. - Z zanič kavo.
Skupnost je. Zato so ljudje tu.
Ves popoldan vaju že poslušam.
Ljudem je vseeno za majhne mize, vtičnice ali vrsto za WC.
Preprosto nočejo biti sami.
Čestitam. Dobila si službo.
Hvala, jo že imam.
Nimaš.
V četrtek ob dveh popoldne sediš v kavarni.
Prav, nimam.
Res mislita, da sta naslednji Facebook?
Ne, ne mislim.
Vem.
Pomagaj nam zgraditi prihodnost.
Spremenili bomo svet.
Gradbena dela še potekajo,
a lahko vam pokažem približno razporeditev.
Ne, ne. Kombuča.
Kot čarobni čaj, le da z bakterijami.
Lahko je kot American Donmar Warehouse.
Kaj?
Očka. Očka!
- Ti to resno? - Uredili bomo.
Moje oči!
- Ne, ne. Miguel? - Moje oči, pizda!
- Pokličite rešilca! - Adam?
- Adam! - Oprosti.
Adam, si v redu?
V redu smo. V redu je.
- V redu sem. - Nisem v redu.
- Speskal me je. - V redu je.
Splakni si oči.
Sem je torej šel moj denar?
Ko bo končano, bo super.
- Jasno. Krasno je. - Res bo…
Nehaj, očka. Nehaj.
NEPREMIČNINE GATAKIS PREDSEDNIK
Ljudje mislijo, da je razgled bistvo nepremičnin v New Yorku.
Pa ni. Kot veš, ni važno, kaj vidiš,
temveč kdo vidi tebe. Ni tako?
To je naša supermoč.
Ljudje, kot sva midva, priseljenci, sinovi priseljencev,
vidijo stvari, ki jih drugi ne.
Ideja o skupnih pisarnah je super.
- Dobro. Tudi meni je všeč. - Res.
Toda Bear Stearns je bil naš najemnik.
Moji starši, Georgina, so stara šola.
Vsako podjetje, mlajše od dvesto let, se jim zdi tvegano.
Ne bodo investirali v skupne pisarne.
Toda oglasi se še kaj, prav?
Vrni se, ko boste imeli kaj pokazati. Prav?
Čez dvesto let te pokličem.
- Dvesto let. - Dvesto let.
- V redu. - Ne pozabi.
Je tisto Georgina?
Georgina in George.
In bratovščina?
Sigma Tau.
- Sigma Tau? - Moj vzdevek je bil SoCo.
- Sigma Tau? Vau. - Polovice se ne spomnim.
Tako dobro je bilo. Najboljša leta v mojem življenju.
- Ničesar se ne spomniš. - Nočem se.
- No… - Sicer bi me žena ubila.
- To je druga zgodba. - Ne?
Bi šla nekaj spit?
Z veseljem, toda na vlak se mi mudi.
Stavros, ravno sem izgubil idealno zgradbo,
ti pa idealnega najemnika.
Oba si zasluživa pijačo.
Res ne morem.
SoCo bi šel na pijačo.
SoCo ni imel novorojenčka.
Ga moraš iti dojit?
Ta je pa nizka, stari.
Pospremil te bom.
Službeno sem šel na pijačo, mama.
Nehaj skrbeti. Ena pijača je.
Ne, ne, mama. Ni…
Ne.
- Štiri pijače. Mogoče pet. - Poznam ga.
- Ne. - Morda jih bo šest, mama.
Kmalu pridem domov.
Ne bo ga domov, mama!
- Ubogi SoCo. Ubogi SoCo. - Stari.
- Stavim, da mu je totalno nerodno. - Kaj to pomeni?
Odrasel moški mora prositi starše,
če lahko sredi tedna pozneje pride domov.
Te tišči lulat?
- Lahko te peljem na WC. - Ne.
Ob torkih in četrtkih imamo družinsko večerjo.
Samo ob torkih in četrtkih?
Zakaj ne vsak dan?
- Normalno je. - Vsi bodo veseli.
Vsaj veva, kdo nosi hlačke.
Niti mama niti oče,
- temveč ti, kajne? - Hej, ne.
Ne, ne. Motiš se.
- Se res? - To…
Se motim ali pa tega le nočeš slišati?
Račun.
Ne. Motiš se. Vse sta mi dala.
Razen neodvisnosti.
Poslušaj.
Razumem. Res.
Tudi moja starša sta se žrtvovala zame. Vse sta mi dala.
Toda dolgujemo jim to,
da sprejemamo drzne in pogumne odločitve.
Razumeš?
Ja.
Stavros, daj pogodbo.
Daj jo ven iz torbe.
Ven jo vzemi. Daj mi jo. Daj že.
Praviš, da sta ti starša dala vse.
Poplačaj jima z odličnim poslom.
Hvaležen mi boš.
PODPIS NAJEMNIKA
Ja. Klinc gleda.
- Ja. Klinc gleda. - Klinc gleda.
- Klinc gleda. Klinc gleda. - Klinc gleda.
- Klinc gleda!
- Klinc gleda. - Ja!
- Klinc gleda, ne? - Tako je prav.
Vidiš? Grški bogovi naju niso kaznovali.
- Ne. - Natakar, še eno rundo!
Moj novi najemodajalec plača.
A tako?
"Letijo in bodo leteli, pa če se pojavijo še taki filozofi.
In naj kar filozofirajo, samo da letijo."
- "Kaj pa smisel?" - "Smisel?"
"Zunaj sneži. Je v tem smisel?"
"Menim, da mora biti človek veren ali da mora iskati vero,
sicer je njegovo življenje prazno."
V redu, naredimo kratko pavzo.
Malo se spočijte.
Rebekah, pridi sem. Na hitro se pogovoriva.
Krilo držiš, kot da ti bo pobegnilo.
- Malo sem… Že… - Vem. Pozabi na to.
- Pozabi na to. - Prav.
Maša je ženska kot ti.
- Nič drugačna ni. - Kot jaz je.
V drugem kraju je,
- v Rusiji leta 1901. - V Rusiji je.
Ujeta je v razpadajoči družbi. Rada bi se osvobodila.
Je pa pametna, strastna in drzna kot ti.
Moraš se vživeti v vlogo.
- Bodi drzna. Bodi pogumna. Vživi se. - Prav. Prav.
Dobro. Gremo od začetka.
"Eden je odšel za vedno,
me pa ostanemo same, da začnemo življenje na novo."
- "Pomiri se, Maša." - To ni prava vrstica, srček.
- Je, je. - Ne, ni prava vrstica.
- Tu piše. Vidim. - Že ves dan vadim.
- Ni prava vrstica. - Berem jo.
Še enkrat poglej.
V redu je.
Ups.
- Zamešal sem govora. - Vem, vem.
Vi berete z leve proti desni, mi pa z desne proti levi.
Zmedel sem se. Ali pa, če bi bral obrnjen na glavo.
Super ti gre. Preberi mi vrstico, prosim.
Naj preberem vrstico, ki jo pove Čebulkin?
Čebutikin. Ja, prosim.
- Čebulkin? - Nikar, to je resno.
- Nehaj, Adam. - Si rekla Čebulkin?
- Ne, ne. Še bolj mi je všeč. - Adam. Adam.
- Prosim, to je resno. - Čebutikin. Prav.
Ne razumem, zakaj moraš toliko vaditi eno in isto.
Odlična igralka si. Naravni talent.
Monicina prijateljica je KD Dane Brunetti.
- KD? - Kreativna direktorica.
Pozna ogromno agentov in direktorjev kastinga.
- Ne vem niti, ali bodo prišli. - Seveda bodo.
Prišli bodo in videli, kaj vidim jaz.
Videli bodo, da si zvezda.
Galaksija.
Vesolje. V redu.
Veliki pok.
Dober pok. Ne, ne.
Odličen pok.
Začniva od začetka.
Nočemo, da le delate tu.
Hočemo, da tu najdete poslovnega partnerja, življenjskega partnerja.
Pri tem izjemnem napredku me moti le,
da se po prostoru ne bom več mogel peljati s kolesom.
Adam, okoli pojdi. Okoli. To je…
tapeta.
Stavros, prijatelj, takoj pridem.
Zeleno je.
- Ja. - Kot tvoja majica.
Kdo je tisto?
Najemodajalec naših novih pisarn v Midtownu.
- Nimamo pisarn v Midtownu. - Po novem imamo.
Se šališ, pizda?
Vem, da bi me skušal pregovoriti.
Ja, zato ker imamo že tu težave.
Pogoji najema so idealni.
Dovolj! Nehaj, Adam! Nehaj že s tem!
Prekini pogodbo.
Miguel, zalepi tapeto, zamenjaj si plenico.
Jaz grem tja
- uresničit najine sanje. - Če boš nadaljeval s tem,
- bom šel stran. - Ne boš.
Jebi se.
Je vse v redu?
Ja, samo manjši prepirček.
Se lahko pogovoriva?
Kakšen večer. Naslednji dan sem hudo trpel.
Moji možgani… Nisem mogel razmišljati.
Ja, vem. Toda…
Poslušaj, prijatelj. Nerodno mi je.
Nikar, nikar.
Tisti večer sem spil več, kot sem nameraval.
Mislim, da sva oba.
Ja.
Strinjam se s tem, kar si rekel. Precej sem omejen.
Ja, no…
Toda prišel sem te prosit za uslugo.
Raztrgaj pogodbo.
Raztrgam naj jo?
Ja.
Prav.
- Prav? - Prav.
- Res? - Res.
O, bog. Hvala bogu.
Brez zamere?
Brez zamere.
- Dober človek si. - No…
Dober človek si.
Ko sem povedal staršema, komu sem dal v najem, sta bila besna.
Si predstavljaš?
Kaj to pomeni?
Saj sploh še niste pravo podjetje.
Nismo pravo podjetje?
- Ne… - Stavros,
kaj bo, ko se to razve?
Kako to misliš?
Ko Stavros Gatakis sklene posel, to ne pomeni nič.
Na tvoji vizitki piše predsednik, a oba veva, da si le marioneta.
Mama in ata nadzorujeta posle.
Newyorški nepremičninski trg je zelo majhen.
Če se to razve…
Lepo te je videti, novi najemodajalec.
Stavros!
Miguel.
Vem, da nisem Bog.
Saj brez tebe ne zmorem.
To veš. Se vidiva notri, prav?
Se vidiva notri!
Drek.
Vzorec se mora ujemati.
Vem, da se mora. Saj sem se trudil.
Oče je umrl pred točno enim letom.
Na tvoj god, Irina.
Bilo je zelo mrzlo, snežilo je. Zdelo se mi je, da ne bom prenesla.
- Toda minilo je leto… - REZERVIRANO
…ni nam težko ob misli na to. Ti si spet v belem.
Zakaj se spominjaš?
Ob morski dragi stoji zelen hrast.
Na hrastu je zlata veriga. Na hrastu je zlata veriga.
Kaj, pizda?
Danes nisi dobre volje. Kam greš?
- Domov. - Čudno.
Uporabljamo naglase?
Vseeno. Zvečer pridem.
Zbogom, ljuba moja.
Še enkrat ti želim, da si zdrava in srečna.
Ko je bil oče še živ, je k nam prišlo po trideset,
štirideset oficirjev.
ANTON PAVLOVIČ ČEHOV TRI SESTRE
Izjemno.
Izjemno, izjemno.
Zaprl sem oči in mislil, da sem v Moskvi.
Hvala ti.
Nepremično sem zrl vate.
Hvala, ljubezen moja.
Drugič malo več vadi.
Res je bilo posebno. Super je bilo.
Zaradi tebe je prostor zaživel. Nekaj posebnega si mu dala.
- Hvala za vse to. - Vredno je.
- Dragica. - Hej. O, hej.
- Uspelo nam je. - Ja.
To je bilo… Nekje moraš začeti in ti si bila zelo dobra.
Vse bolje in lažje bo.
- Res super. - Hvala.
Gor grem. Doma se vidiva, prav?
Hvala, da si prišel.
- Seveda. - Ljubim te.
Ne bi zamudil.
- Ljubim te. - Ljubim te.
- Ljubim te. Adijo. - Ljubim te.
Imamo four loko, tekilo in rezine s sadjem.
Vem, kdo bo to jedel.
Poslušajte. Do začetka je še dvanajst ur.
V tem času lahko naredimo marsikaj.
- Se strinjate? - Jasno.
- Se strinjate? - Ja!
Se strinjate?
Gremo!
Adam!
Ne vem. Zdaj pa bo.
Adam!
Tako. Povleci.
Prestavimo kavče, da bodo obrnjeni proti sončnemu zahodu.
Prihaja, prihaja.
Čakaj. Zmagovalec.
- Najlepša hvala. - Veš, kaj?
…gredo pit kavo.
Imam izkušnje.
Ne moreš zgrešiti.
Pokazal ti bom, kje je luč.
- Zakaj se ne oglašaš? - Čez pet minut pridem.
- Zdaj. Greva. - Drag je. Pazi! Mami!
Na zdravje.
- Zamujamo! - Že grem!
- Pridi! - Danes pišemo matematiko.
Vidiš rumeno žico?
Modra je vtaknjena v enoto.
Dvojna zelena žica.
Dovolj imam. Ne gre mi. Uberja bom poslal pote.
Lahko stišaš, mami?
- To je njena najljubša pesem! - Stišaj!
DELAJ, KAR LJUBIŠ
Vau. Roza je.
Čudovito je.
Ja.
Glej, kaj sva naredila.
Kaj si ti naredil.
Ne, ne. To ne bo dovolj.
Preveč smo garali.
Ja. Skoraj.
- Ja, prav. Dovolj. - V redu.
Zdaj smo pripravljeni.
Čez dve minuti se bo vse spremenilo.
Tu ne bodo gledali, koliko ur kdo dela.
Tu se bodo povezali.
Čutili pripadnost.
Ko bodo začutili to energijo,
bodo povedali prijateljem.
Njihovi prijatelji bodo povedali svojim prijateljem,
ti pa bodo povedali celemu svetu.
- Ja. - Gugalnica.
- Si pripravljena? - Ja.
ZAGUGAJMO SE V PONEDELJEK V WEWORKU
ZAGUGAJMO SE V PONEDELJEK
VŠEČKI
In kmalu, zelo kmalu
se bosta dve lokaciji zdeli kot daljni spomin.
Na prihodnost.
Lehajm.
- Lehajm. - Lehajm.
WeWork!
WeWork! WeWork!
WeWork! WeWork! WeWork!
- WeWork! - Juhu!
- Dobro. - Juhu!
Lesley, smo odklenili vrata?
Ja.
Ključavnica se včasih zatakne.
Ja.
Odprto je.
Si prepričana?
Ja.
Kot bi doživela razodetje.
Igralstvo mi ni namenjeno.
Igralci so sebični.
"Jaz, jaz. Glejte mene, ploskajte meni. Bodite pozorni name."
Skratka…
te knjige so zate.
Daj jih vrednemu učencu.
- Hvala. - Hvala tebi.
Škoda, da bomo izgubili prostor.
Kaj? Prostor bomo izgubili? Zakaj?
Ti niso…
Ja, WeWork mora začeti obnavljati to nadstropje.
Toda angažirali smo igralce, ki že vadijo.
Lahko obdržijo datume?
Najbrž.
Najbrž?
Pizdarija.
- Naslednjič. - V redu.
Živijo.
- Kako si se imela? - V redu.
- Ja? - Ja.
- Bo sestanka kmalu konec? - Ne.
- Kar vrstijo se. - Ja.
Ja, lepo je.
Posebej…
Ti si lepa.
Hvala.
Tu sva. Tu sva.
Tu?
Tu.
Nisi rekel, da greva sem na večerjo.
Saj res!
- To stanovanje ti je padlo v oči. - Ja.
- Ima razgled… - …na park Gramercy.
In zdaj bova tu večerjala.
- Nisem si zapomnil naslova. - Super, da zdaj izvem.
- Bi… - Greva.
Nisva v pravem stanovanju.
- Sva, sva. - Srček, tu ni nikogar.
Kaj…
Obljubil sem ti večerjo, a je bolj vselitveno druženje.
Mojbog.
Si ga lahko privoščiva?
Ne, a še bova. Bova.
Ima pet sob, toda…
Rivka.
Hvala ti.
Ne, hvala tebi.
Pet sob ima.
- Pet sob. - Ja. Ena je malo manjša.
- Lahko bi bila meditacijska… - Otroška?
INVESTICIJE POGOVOR Z ADAMOM NEUMANNOM
Ko se je peta le zložila,
bi si skoraj odrezala konico prsta. Kri je povsod brizgala.
Pogled na kupčevem obrazu…
Bila je popolna katastrofa.
Ste ga prepričali?
Seveda sem.
Ko sedim tu in vas poslušam,
mi po glavi rojijo tri stvari.
Prva je, da imate čudovite lase.
Druga je tale WeWorkov znak.
To je vaša druga lokacija, ne?
Druga lokacija. Zelo sem ponosen. Druga lokacija.
Zdi se mi, kot da merite na potencialne investitorje.
Kaj pa je tretje?
"Ga ne zebe v noge?"
Ne, resno. Prostore imate
nasproti ene največjih investicijskih bank na svetu.
Se mi prav dozdeva?
Ni važno, kaj vidite, temveč kdo vidi vas.
Koliko lokacij bi WeWork rad odprl v New Yorku?
Kdo trenutno najema največ pisarn v New Yorku?
Mislim, da J. P. Morgan.
Pomahajte, g. Dimon.
G. Dimon, v treh letih vas bomo prehiteli. V treh letih.
Ne, ne. Nočem biti nespoštljiv.
Sem pa popolnoma resen.
Prihodnost dela izgleda drugače.
Obstaja nova generacija. Obsežna je. Razumete?
Ne razmišljajo kot njihovi starši, ne oblačijo se tako
in ne delajo kot oni.
Zakaj bi hoteli njihove pisarne?
Ni tako?
Mladi hočejo, da je zabavno, vznemirljivo in navdihujoče.
In na našo srečo
so naši najemodajalci na vseh lokacijah
takoj delili to vizijo z nami.
WeWork ni samo podjetje.
Gibanje je.
Več milijonov ljudi pravi,
da se noče le preživljati.
Živeti hočejo.
V naslednjem življenju bi rad bil vi.
Scott.
Gospe in gospodje, Adam Neumann.
Hvala.
Niti besedice nisem razumel,
a si želim, da bi to rekel prvi.
- To bom razumel kot poklon. - Dajte.
- Hvala. - Adam.
Bruce Dunlevie, Benchmark Capital.
Bruce.
Hočem ogled.
Vsekakor.
Nekateri preprosto znajo.
Zvezda je.
Prevedla Nena Lubej Artnak