Някой има ли въпроси?
Бордът е прочут с разделението си.
Маниак. - Луд човек.
Унизително е. - Това са цифрите.
СРЯДА 18 СЕПТЕМВРИ 2019 Г.
Ела.
Готови сме да гласуваме. Предложения по изложението на Том?
Да гласуваме. - Подкрепяте ли?
Подкрепяме. - Надлежно предложено и одобрено.
Всички, които са "за", кажете "да".
Да.
Някой "против"?
Предложението се приема.
Обади се в кабинета му и му кажи да дойде.
Офисът на Адам Нюман. Ще го повикам, в среща е.
Не вдига. - Прати Естър.
Да, разбирам, че е спешно.
Да, добре. Да. Благодаря.
В страната е, нали?
От офиса му казаха, че идва.
Благодаря.
Отивай в апартамента.
Това прави третият асистент, Естър. Правила съм и по-странни неща.
Разбираш какъв е проблемът.
ОБНОВЯВАНЕ НА КУХНИ
Да. Разбирам. - Добре. Последните трима не разбраха.
Заради фън шуй е. Просто... Грешно е. - Напълно грешно.
Влизаш вътре и усещаш... че е... клаустрофобично.
Точно така. - Искам да бъде повдигнат.
Най-после да може да се диша.
Това си помислих, щом влязох. Трябва да се отвори.
От това има нужда. Просто...
Ставай и бачкай.
Ставай и бачкай!
Да!
Разгледай наоколо. Измери и каквото още трябва.
Да, любов моя.
Чакам те в колата. - Добре. Готов ли си?
Да, разбира се. Напред! - Хубаво.
Скъпи, нямаш риза.
Някой ще ми даде ли риза?
Видях го.
Добро утро, Крис. - Г-н Нюман.
Коя си ти? - Естър. Третата ви асистентка.
Фил е на телефона.
Не, не. Не и когато имам махмурлук.
Било спешно.
За Фил всичко е спешно.
Г-н Нюман, моля ви. - Крис.
Може ли да вземете това? - Не.
Увеличи! Увеличи, Крис! Увеличи!
"УИУЪРК" ГАЛАКТИЧЕСКА ЩАБКВАРТИРА
Добре.
Добре. Добро утро!
Добър ден, Адам. - Добро утро!
Драго ми е. - Нямам батерия.
Адам, бордът свика спешна среща.
Това е следващото.
РЕБЕКА НЮМАН
Ще отидеш ли до "Бонбъри Март" за салата "Цезар" с водорасли?
Защо не ми се обади? - Адам…
УОЛСТРИЙТ ДЖЪРНАЛ
…статията излезе.
НЮМАН МОЖЕ ДА СЪСИПЕ "УИУЪРК"
Мамка му!
Вземи се в ръце! Вземи се в ръце! - Вратата ти е отворена.
Ривка, бордът ще убие първичното публично предлагане.
Лично взехме 380 милиона долара срещу акциите си.
380 милиона, Ривка.
Погледни ме. - 380 милиона.
Погледни ме. Погледни ме.
Страхът е избор.
Здрасти. Одобрени сте.
Така.
Ти си супернова.
Идеално, идеално, идеално.
Днес ще направим отлична сделка, малчо.
Правим отлична сделка.
Благодаря. Репетирахте ли? - Моля.
Готов ли е? - Репетирахме.
Да. - Добре.
Адам Нюман. "Кроулърс".
ПРЕДИ ДВАНАЙСЕТ ГОДИНИ
Имаме нещо, което ще промени живота ви днес.
Гащеризони с наколенки за бебета.
НАКОЛЕНКИ ЗА БЕБЕТА!
Бебчо. Ела при мен, бебчо.
Ела при мен, бебчо. Хайде. - Това е...
Не разбирам. Правеше го. - Господине.
Минутка. - Господине.
Ще се разрасне ли бизнесът ви?
Разликата между добрата и великата идея е възможността за разрастване.
Това има потенциала да преобърне модната индустрия,
буквално да пусне ток на конкурентите.
Сега сестра ми Ади ще ви демонстрира.
Телескопични токчета за активната жена.
Не бива да жертваме стила заради удобството. Нали?
Пълзи, бебчо. Пълзи към мен. - Господине.
Виждате ли? Прави го.
Гледайте колената, гледайте.
КОНЦЕПТУАЛЕН ЖИВОТ
Имаме много цветове,
от кървавочервено до светломораво.
Имаме сиво-кафяво, вишнево.
Имаме кафяво, тъмнокафяво...
Не исках да го правя, но сделката ни трябва, Никълъс.
Имаме от черно до жълто-зелено.
Мамка му! Мамка му! Мамка му!
Никълъс, приятелче, моля те, бяхме се разбрали.
Това е... - Най-бавният асансьор в Манхатън.
Може би дори в целия свят.
Да.
Вълнуваща петъчна вечер, а?
Знаеш как е. - Да.
Тайландско? - Китайско.
Китайско! - Да, да.
Слушай, да пийнем по едно?
Ами сега взех храната и...
Да. Донеси я. Все ми е тая.
Усмърди апартамента ми. Харесва ми.
Искаш да пием в твоя апартамент?
Толкова ли е странно?
Съседи сме.
Ами в Ню Йорк, да, малко е странно.
Аз не съм от Ню Йорк, а от Израел.
Там изобщо не е странно.
Даже по цял ден си ходим на гости.
Съседите са най-добрите ти приятели.
Слушай. Сестра ми се прибира.
Само двамата сме. Тя е супермодел между другото.
Но ще ни е приятно да си имаме компания, ако решиш да пийнем. Не те насилвам.
Ами може една бира набързо.
…без контакт с очи. Предложих на сестра ми да се състезаваме.
Кой ще се запознае с най-много съседи. Познай кой печели.
Къде е сестра ти? - Ще се прибере всеки момент.
Мамка му. Мислех, че имам стек бира.
Имам "Хайнекен" в моя хладилник. Ще изтичам до горе.
Идеално. Идеално. Чудесно.
Чудесно, чудесно, идеално.
Искаш ли соев сос?
Да, разбира се. - Донеси малко, докато си горе.
Следва Адам Нюман.
Представете си.
КОЛЕЖ "БАРУХ"
Току-що сте завършили. Имате диплома от "Барух"..
Осигурили сте си първата работа. Колко печелите?
Началната заплата за висшист в Ню Йорк е 41 000 долара.
След данъците става 29 000.
Къде ще живеете?
Средният годишен наем за едностаен апартамент в града
е 38 000 долара.
Забравете за едностайния.
Студиото е 32 000.
Забравете Манхатън.
Ще пътувате от Хобокен?
Или с ферибота от Стейтън Айлънд?
Сега си представете, че живеете в града,
в модерна сграда с всички удобства за нищожна част от разходите.
Говоря за комунални жилища.
Общи пространства, разходи, преживявания, спомени...
Споделен живот.
Добре дошли в концептуалния живот.
КОНЦЕПТУАЛЕН ЖИВОТ
Моля ви. Моля ви. Моля ви.
Хора, вие сте рискови капиталисти. Участвайте.
Звучи като общежитие.
Да, именно. Много благодаря.
Уча в колеж, за да си намеря работа,
за да имам пари и да не се налага да спя в общежитие.
Да. А кой чисти тоалетните?
Ти. Ти и останалите живущи.
Това е твоята тоалетна.
По-зле е и от общежитие.
Аз съм малко по-голям от вас,
затова ще ви издам една тайна.
Ще прекарате остатъка от живота си
в опит да върнете това, което имате сега.
Всяка къща в Хамптънс, всяко пътуване до Вегас, всяко ергенско парти.
Стремежът ви ще бъде да върнете този момент.
Цял живот ще преследвате това усещане.
Можете да започнете с оценка за пет милиона сега
или да започнете по-късно заедно с всички с оценка за 100 милиона.
Много благодаря, но не говорех на вас.
Г-н Силвестро.
Не търся отлична оценка в бизнес курс от колежа.
Не се обиждайте. Търся инвестиция.
Фирмата ви е инвестирала над 300 милиона в стартъпи за недвижими имоти.
Която и да е най-впечатляващата ви история за успех,
това ще я умножи десет пъти.
Ако можеш да бутилираш самочувствието си,
ще инвестирам в него, но това не е за мен.
И аз като колегите ти, не искам да чистя общи тоалетни.
Набързо ще ви обясня две неща.
"Кроулърс". Гащеризони с наколенки за бебета.
Те не говорят, но не значи, че не ги боли.
И женска обувка с телескопичен ток, който ще преобърне модната индустрия.
Аз съм сериен предприемач.
Имам нужда само от офис и малко първоначален капитал.
Какво ще кажете?
Смятам, че или ще станеш милиардер, или ще те арестуват.
Благодаря за вниманието.
Добре. Следващият.
Адам. Здрасти.
Може и да нямам пет милиона, но мога да ти осигуря евтин офис.
В моята сграда.
В Бруклин. - В Бруклин?
"Джордан Парнас".
Джордан.
Джордан Парнас. Радвам се пак да те видя, братле.
И аз така. - Радвам се...
Казвам се Мигел.
Работя в "Джордан Парнас".
Правим "Американ Апаръл". - "Американ Апаръл"? Прекрасни дрехи.
Да. - Харесват ми бюстиетата.
Работя в архитектурната фирма, която проектира магазините им.
Архитектурната фирма. - Да.
Значи ти... Ти не си "Американ Апаръл"?
Не. Ние вече говорихме. Знаеш го.
Моята приятелка. Флиртуваше с нея на рождения ден.
Какво? - Лиса.
Аз купувах питиетата, сещаш ли се?
Купих... - Шотове!
Шотове! Шотове! Шотове! - Шотове! Шотове! Шотове!
Един, два, три, четири. - Един, два, три, четири.
Пратете ги отзад!
Мигел. Мигел, M... - Маккелви.
Точно така. Мигел Маккелви. - Мигел Маккелви. Естествено.
Да. - Не ставай глупав.
Естествено, че те помня. - Естествено.
Разкажи ми за този офис сега.
Мога да ти го покажа.
Добре, да вървим.
Шотове! Шотове! Да. - Шотове! Шотове! Там бях.
Чакай, чакай. Пет майки? - Да.
Здравата си сукал. Затова си толкова висок.
Беше матриархална група. Нямаше мъже.
Израснах в комуна.
Чакай, израснал си в комуна? - Да.
Аз израснах в кибуц.
С теб сме сродни души.
Еха. - Много ми харесва.
Ето го.
Да!
Еха. Ето тук започва всичко.
Знам. - Млъквам.
Искаш ли да го видиш?
Да го видя ли?
Лари и Сергей са основали "Гугъл" в гараж. Безос започва в "Старбъкс".
Ти ще си първият милиардер, започнал в склад.
Историята ще е впечатляваща.
Не искам да съм милиардер, а трилиардер.
Кажи пак какъв е наемът. - 750 на месец.
По джоба ти ли е? - Ще го измисля.
ПАРТИ НА ПОКРИВА! СЪБОТА ВЕЧЕР - ДИДЖЕЙ + МОДЕЛИ
ВСИЧКО Е ОСИГУРЕНО (НОСЕТЕ СИ ПИЕНЕ) (20 ДОЛАРА ВХОД)
Забавлявайте се. Благодаря, че дойдохте. - Стани организатор на партита.
Не, не, не. Не става. Аз съм сериен предприемач.
Знаеш го, нали? Правя го само за да си платя наема.
Извинете. - Благодаря, че дойдохте. Купонясвайте.
Извинете. Искам да стигна до изхода.
Съжалявам. Извинете. - Не, не, не. Не връщам пари.
Хубаво. - Нула.
Купи си риза с парите. - Да си купя риза?
Любимата риза на сестра ми е. Мрежа. Знаеш ли какво е "мрежа"?
Познаваме се. - Познавате се?
Да. - Запознавала ли си се с паун?
Запознавала ли си се? - Не.
Тази вечер аз се правя на паун.
Пауните нямат зърна.
Естествено, че имат. Всички имат зърна!
Хей, коя е тази? - Не знам.
Ще я поканя на среща.
Опа, опа. Хей, хей.
Шалом.
Не разбрах как се казваш.
Ще кажа ли името си на непознат с мрежа, който ме следва до асансьора?
Не, няма. - Ами, аз съм Адам.
Адам Нюман. Аз организирах партито.
Ето, вече не сме непознати.
Още си облечен с мрежа.
Ако не носех мрежа, щеше ли да излезеш на среща с мен?
Не ходя по срещи.
Ядеш ли?
Може да вечеряме. - Чао.
Ще ми кажеш защо не ходиш по срещи.
Чакай. Кажи поне кой те доведе на партито.
Изнесете ръцете напред и застанете в позиция "стол" - уткатасана.
Ръцете върху блокчетата. Ако искате, изпънете задния крак.
Издишайте.
ИЗРАЕЛСКИ ФЛОТ
Изправяне.
Минаваме към сукхасана. Лесна поза.
Допрете ръце до гърдите.
Намасте.
Лехаим.
Да приветстваме учителката.
Хайде. Давайте, давайте. Хайде.
Какъв клас. - Благодаря.
Какъв клас. Леле. Аз... - Много благодаря.
Течението в потока беше... толкова раздвижено.
Много мило. - Да.
Още съм изтръпнал.
Обикновено посещавам курсове за напреднали,
но реших да се отбия и да видя как е при начинаещите.
Нима? - Да.
При кого си се учил? - При най-добрите гурута.
При всичките ли? Изумително. - Да.
Да, в момента сменям гуруто.
Търся си ново.
За твое нещастие, аз не съм гуру, а йогини.
"Йоганини" ли?
Не казах това.
Ще ми обясниш ли разликата, докато похапваме?
Потърси го в Гугъл.
Няма да имам време. Ще търся как се оправят разкъсани слабини.
Много ти благодаря, че дойде в часа ми.
Остави дарение в купата.
Намасте.
Здравейте.
Я виж ти.
И ти пазаруваш тук. Градът е малък.
Пазаруваш на 70 пресечи от дома си?
Кюфтетата без месо са невероятни.
И дойде тук за един банан?
Обичам пресни продукти.
Благодаря.
2,49.
За един банан?
Не искаш ли да знаеш дали струва 2,49?
Струваше ли си да идваш тук?
За среща с теб? И още как.
Едно питие.
Обичам питиета. - Едно питие.
Обичам да пийвам.
Не си проваляй шанса. - Че защо?
Извинявай. - Две седмици ме гониш за среща,
а закъсняваш с 45 минути? - Знам, знам, знам.
Права си. Права си. Права си. Извинявам се.
Моля те, моля те, нека обясня.
Приключвах една сделка. Много голяма.
Не знам дали ти казах, но съм сериен предприемач.
Каза го на всички на партито.
Какво да ви донеса за пиене? - Каквото пие тя.
Ето как ще стане.
Допивам си чашата вино, за която похарчих 22 долара, и си тръгвам.
Ако хукнеш оттук разгневена, ще ти трябва енергия.
Предлагам да хапнем малко.
Мезетата изглеждат по-добре и от основните.
Аз съм строг веган.
И такито ли не искаш?
Не мога. Пиша колонка за здравния блог на братовчедката Гуинет.
Момент, Гуинет? Като Полтроу?
Тя е просто човек.
Много хубав човек.
Почти си допих чашата.
Ами да вземем да поръчаме.
Само да ти кажа. Луд съм по здравето.
Никакви нечистотии не влизат в тялото ми. Моето тяло е моят храм.
Глупости. Пълни глупости.
Глупости.
Глупости ли? - Глупости.
Ти, приятелю, си изтъкан от лъжи.
Всяка дума, излязла от устата ти, откакто седна тук, е лъжа.
Потиш се - дошъл си с колело.
Крачолите ти са смачкани, били са в чорапите.
Не си луд по здравето, а заклет пушач. Пръстите ти са жълти и вониш на цигари.
Поръчваш мезета, защото си разорен.
И накрая, не си закъснял, защото си приключвал голяма сделка,
а защото си кретен.
Ами ти?
Какво за мен?
Ами ти? Учителка по йога?
Ще направиш света едно по-светло, бляскаво място,
като учиш отегчени съпруги от Горен Ийст Сайд
как да миришат задниците си?
Говори ми за лъжи.
Видях колко изкара в края на часа.
Торба с пари. - За кутията за дарения ли говориш?
Кутия за дарения. - Собственикът ги взема.
Обучавам се, затова ми плащат по долар. - Като стриптийзьорка.
Аз ще платя.
Фирмите ти няма да успеят.
Така няма да намериш просветление. - Поне вярвам в нещо.
Какво искаш да ми кажеш? - Бебешки дрешки? Сериозно?
Разбираш ли от бебета? - Светът е пълен с тях.
А от какво се нуждаят? От дрехи. - А какво ти пука?
Искаш ли да си ходим?
Майтапиш ли се?
Видях този поглед. - О, боже.
Не, не, не. Чакай, чакай, чакай.
Забравил съм си портфейла.
Притиснете лакти към ребрата, наведете се, докато издишате. Четири, три...
Адам?
Какво правиш?
Извинете за прекъсването. Починете си в детската поза.
Не бива да идваш. - Имам среща.
О, боже. - Не можеш да ме заблудиш, "йоганини".
Какво правиш? - Нито за миг.
Ребека, проблем ли има? - Да, проблемът е, че те виждам.
Ясен си ми. - О, боже.
Под намасте, тамяна и статуетките на Буда, ти си един мошеник.
Мен не можеш да ме заблудиш. Видях уебсайта ти.
Осем групи на ден, тениски, прескъпа светена вода.
Добре печелиш. Изкарва добри пари. Много добри.
Печелиш добре, защото наричаш учителите "ученици", но им плащаш като на стажанти.
Ето какво ще направим.
Вместо да даваш на Ребека по долар за курсист,
тя ще взема даренията и ще ти дава по долар за курсист.
Ясен ли съм? - На теория ти не трябва да пече...
Или ще я настаня в лично нейно студио.
Ще ти вземем всички курсисти до последния. Ще идват, защото ще им плащаме.
И защото клиентите ти са тук заради нея, не заради теб.
Ще вземем и всичките ти клиенти.
Тя носи светлината, не ти.
Аз съм предприемач
и обичам да преобръщам нещата.
Благодаря за питието.
След колежа отидох в Ел Ей и се правех на актриса.
Научих някои неща за себе си и света.
И за края.
Какво научи?
Как да спечеля играта на живота.
Как да спечелиш играта на живота?
Да, знам, че е... - Добре, сподели.
Сподели тази тайна със... - Няма да я разбереш.
Няма да я разбера ли? - Не, няма.
Добре, ще я разбера.
Не, няма... - Да, ще стане.
Кажи ми, кажи ми, кажи ми. - Престани.
Спри. - Как се печели играта на живота?
Как се печели играта на живота? - Престани!
Как се печели?
Каква е тайната? Трябва да я знам.
На нашата среща...
ти каза…
Каза, че бизнесът ми ще се провали.
Наистина ли го мислеше?
Да.
Причината е…
че не ти пука за онова, което продаваш.
В работата ти няма цел.
Кое е важно за теб?
На какво държиш?
Трябва да обичаш и нещо друго освен парите.
Разбира се.
Кога си бил най-щастлив?
Лесна работа. Като бях момче.
В кибуца.
Израснал си в кибуц? - Да.
Не знаех, че още ги има.
Как беше там? - Има ги.
Като летен лагер в Америка е.
Идеално. Идеално.
Създай бизнес от това чувство.
Прави, каквото обичаш.
Така печелиш играта на живота.
Ще се омъжиш ли за мен?
Не.
Още не.
Какво като е Денят на благодарността?
Работи, безполезно лайно такова.
Отвори магазина.
Не това е причината, а доставчиците. Ако…
Здрасти. - Здрасти.
Да дойда ли после?
Искам да го отвориш. - Здрасти.
Как си?
Размърдай се и действай. Ти измисли графика.
Работим по въпроса.
Искаш ли да започнем общ бизнес?
Говорим за януари. - Естествено.
Няма ли да питаш какъв е?
Да. Да, разбира се.
Споделено офис пространство.
Всичко, което казах в час за концептуалния живот,
но за работното място.
Харесва ми. - Наистина?
Много. - Много ли?
Защо аз?
Трябва ми безплатен архитект.
Чу ли ме изобщо?
Съгласен съм. - Хей, Мигел. Тъпако...
Ще уговоря срещата с хазяина. - Включи звука…
Добре. Не. Знам. - …или, кълна се…
Разбрах отлично. - Разбра ли?
Слушаш ли ме изобщо?
Слушах през цялото време.
Това е зората на нова епоха.
Епохата на гиг икономиката, на самостоятелния предприемач.
Епоха, в която всеки от нас има бизнес,
а бизнесът - това сме ние.
Както казва Джей Зи... - Знам какво е споделено работно място.
Значи знаеш, че това е, меко казано, идея за милиарди.
Милиарди?
Милиарди. - Милиарди.
Може би и повече. - С лекота.
Ти едва си плащаш наема, а искаш да ти дам цял етаж?
Виж, ти имаш... Извинявай, че ще го кажа, много тъпа идея
за фирма за детски дрехи.
Тъпа ли? Светът е пълен с бебета. Там няма рецесия.
А и не разбираш от имоти.
Аз съм дипломиран архитект. - Дипломиран архитект е.
Да ти кажа, Рандъл, ти не разбираш от имоти.
Откъде знам ли?
Ако разбираше, нямаше да имаш празни етажи.
Приятен ден, момчета. - Не, не, не.
Утре ще ти донесем план. - Не.
Утре ще ти донесем краткия ни бизнес план. - Недейте.
Не. - Само кратката версия.
Колко е? 17 страници? - Да.
Основно снимки.
Не ми носете плана си. - Не, не, не.
Какво друго ще изгубиш освен възможност за милиарди?
Утре. - Добре, време е да си вървите.
Трябва ни бизнес план.
Да, знам. Каза му, че ще го има утре.
Във всяка голяма бизнес история има безсънна нощ.
Добре, ами тогава, ще ни трябват храна и напитки.
Не, не, не. Не на нас. На теб.
Силата ми е в продажбите. Обработих го.
Твой ред е. И го направи 17 страници.
Седемнайсет. - Не приключи сделката.
Напротив. Само че той още не го знае.
ЗА ОФИСИ
Мамка му!
Да вървим! Ще закъснеем.
Хайде, хайде, хайде. - Добре. Пет минути!
Идеално.
Потиш се като прасе. - Знам.
Рандъл, както обещахме, план от 17 страници.
Ето го. "Грийндеск"
"Грийндеск".
Така, "Грийндеск" е за клиенти, милеещи за околната среда.
Говорим за офис пространство.
НОВАТА РАБОТНА СРЕДА
За фирми, които са еко.
Ековоини. - Ековоини.
С фокус върху бъдещето. - Именно.
Споделят планетата.
Не ми се ще да призная...
но е впечатляващ.
Но когато става дума за краткосрочен наем
и непознати пренаематели, прекалено рисково е за вкуса ми.
Не, не. Задръж го. Задръж го.
Принтирахме за всички потенциални инвеститори.
За теб е. За спомен.
Благодаря за вниманието.
Добре. Да вървим. - Момент.
С кои други инвеститори говорите?
Кой е следващият?
"Аркър", нали? - "Аркър".
Първо е "Аркър", а после "Ту Трийз".
Тръгваме. Напред.
Момент.
Чакайте пак да погледна.
Виж на стр. 6.
Е? - Отлична енергия.
Чудесно. Чудесна енергия. Чудесна енергия.
Започваме обиколките утре, нали?
Обиколки ли? - Обиколки.
Трябват ни бюра.
Мигел, не продаваме бюра.
Продаваме преживяване.
Ние? - Начин на живот.
Общност. - Да.
Добре може ли поне да се разберем, че бюрата ще помогнат?
Не, не може.
Но...
Едно двойно бюро всъщност...
200... 200 на 150, нали? - 200 на 150. Да.
Моля те, легни.
На пода ли? - Да, легни долу.
Хайде. Легни. Просто седни там.
Главата ти... Да. Идеално. Идеално.
Сега... Ривка. Заради мен.
Ти сериозно ли? Мръсно е. - Да, легни. Моля те.
Не е много зле. Не е много зле.
Да. Точно до голямата му глава. - Не знам. Гнусно е.
До голямата му, красива глава.
Това ли си представяш? - Да, идеално е.
Фантастично. Добре.
В общи линии
двойно бюро е Мигел по Ривка.
През 1920-те е било шоколадова фабрика.
Ако поемете дъх дълбоко… ще усетите аромата на какао.
Значи тиксото маркира бюрата? - Именно.
Да.
Какви бюра?
Мигел?
Ще донеса каталога.
Да.
Това е любимата ми част.
Тук ще сложим една машина за аркадни игри.
Там - истински бар.
Всичко безплатно.
Ще има комбуча през деня и намаление всяка вечер.
Да.
Не знам. Не знам.
Чуй, чуй.
Ако търсиш офис с маркиране на часа при влизане и излизане, това не е за теб.
Просто съм честен.
Искам да вземеш двойното си бюро и да го превърнеш в цял етаж.
Искам тук да се запознаеш с жена си.
Искам да намериш нов бизнес партньор по време на игра на бира-понг
и така да се напиеш, че да дойдеш на другия ден по обед.
Искам от статия в нашия бюлетин да почерпиш идея,
която да промени живота ти.
Да. - Искам да осъществиш мечтите си,
да намериш себе си.
Искам да не се боиш от провал.
Това е важно.
Най-важното.
Може ли да дам депозит?
Разбира се.
Хей, Мигел, донеси договора.
Без масло, без сирене. Нищо такова.
Добре. Нещо за пиене? - Ъ…
Това е всичко.
Чудесно. - Благодаря.
Нещо за вас, господине?
Адам, добре ли си?
Момент, моля те.
Само момент.
Добре ли си? Къде отиваш? - Да.
Извинете. Изчакайте. Благодаря.
След срива последваха къси продажби и закриване на фирми.
Идеята ми дава плод. Поне неин вариант.
Ти беше съдията в нашето бизнес състезание в "Барух".
Да. - Адам. Адам Нюман.
Извинявай, беше отдавна. - Много сгреши, като не инвестира.
Голяма грешка. Аз основах компания
и предвиждаме да спечелим 200 000 през първата година.
Уха. Леле. - Да.
200 000 значи? - 200 000. Да, да.
Честито. - 200 000.
Хубаво. Толкова изкарва секретарката ми.
Липсват ти няколко нули.
Радвам се, че се видяхме.
Да ви е сладко.
Ехо.
Може ли... Може ли да си вървим?
Сигурен ли си? - Да, ела. Моля те.
Хайде. - Добре.
Какво стана току-що?
Не биваше да ходя. - Защо? Кои бяха онези?
Няма значение.
- Адам, би ли ме погледнал?
Нищо не съм постигнал. Нищичко!
Прав си.
Нищо не си постигнал
в сравнение с онова, което ще постигнеш.
Знам. Можеш повече, отколкото "Грийндеск".
Но трябва да им го покажеш. Иначе никога няма да те уважават.
Накарай ги да го видят.
Какво?
Какво да видят, Ривка?
Че си супернова.
Ривка.
Надобряваш.
УЛ. "ГРАНД" 154, МАНХАТЪН
Ул. "Гранд" 154.
На пресечка от Бродуей, на минути от фермерския пазар.
Хиляди ресторанти. Хиляди. - Много.
Идеално е. - Ти говориш за Манхатън.
Имам чудна сграда на ул. "Плимът" 195. Забрави за Манхатън.
Мигел. Нали? - Не говоря само за Манхатън.
Говоря за Ел Ей, Лондон, Париж. Дубай.
Добре, чакай, чакай. Виж, виж.
В някакъв момент от живота
трябва да се запиташ: "Колко е достатъчно?".
Изкупи дела ни.
Ясно.
Не го убеждаваше да се премести в Манхатън.
Ако се беше съгласил...
Да, но знаеше, че няма.
По колко печелеше на последната си работа? По 15 долара на час?
Осемнайсет.
Току-що спечелихме 500 000 за 20 минути.
Честито.
Доказахме концепцията.
Сега е невъзможно да ни откажат.
Наздраве.
Не. - Не.
Не. - Всъщност...
Не. - Никога.
Не.
Не. Не? Това ли е? Просто "не"?
Все още се измъкваме от отломките на финансовата криза.
Искаме наематели с голям кредитен рейтинг. Вашите са като на колежани.
Няма да отдам под наем и, ако съм честна,
едва ли друг би го направил.
Върнете се в Бруклин.
Пазар, който познавате.
Подписахме договор да не конкурираме партньора.
Ние... Не можем да се върнем в Бруклин.
Е, не е било особено умно.
Не, не. Аз... - Съжалявам.
Не ви виждам в календара. - Бриджет, аз... Да.
Пратих имейла в четвъртък.
Как ви беше името?
Адам. Адам Нюман. - Добре, Адам Нюман.
Търсим място за главен офис в Манхатън и...
Съжалявам. Нямаме свободни часове.
Кога ще е удобно да звънна?
Имаме координатите ви. Ще ви се обадим. - Не... Благодаря. И последно.
Повтарям, нямаме свободни часове. - Мога да дойда утре
в офиса. - Няма свободни часове.
Послед... - Хубав ден.
Какъв ден, какъв ден.
Хора.
Как мина денят ти?
Добре беше.
Просто добре?
Да, добре беше.
Много добре или просто добре?
Просто добре.
Добре.
Хей.
Съжалявам. Толкова е глупаво.
Аз просто...
В студиото наистина се чувствах у дома си,
а сега, щом вляза вътре, усещам миризмата на супа от пакетче.
Бездруго той не е истински "йоганини".
Знам, но просто усещам концентрацията на солта,
страданието на животните, фалша и глупостите.
Хей, хей. - Мислех, че това искам.
Мислех си: "Ето на. Това е моето нещо. Твоето е. Имаш си нещо.
У дома си".
Не, не, не. - Не мога. Аз просто...
Не мога пак да съм едно нищо. Не искам пак да съм нищожество.
Никога няма да си нищожество.
Ривка, Ривка, Ривка.
Не исках да ти казвам, но веднъж го видях да си купува пържено пиле.
Ти си много повече от това.
Ти си водач.
Ти си учител. Ти си артист.
Забележителен талант.
Има толкова неща да видиш в живота.
Поела си на пътуване. Ще намериш твоето нещо.
Мислиш ли?
Не, не.
Убеден съм.
Клекни на пода.
На пода ли? - Да.
Добре. Клякам на пода.
Здравей.
На едно коляно.
На едно коляно, а?
Да.
"Да" ли?
Да.
Да?
Да. - Не.
Да. - Да се оженим.
Да. Да. Да!
Призовах те.
Така ли го наричаш?
Вярно е. Направих го. Получи се.
Не. Така ли е?
Затвори си очите.
Добре. Затворени са. - Така.
Ако изпратиш положителни вибрации в света…
…вселената ще отвори врати.
Да не си посмял. Не.
Фокусирай се върху духовната си енергия,
върху излъчването на тези вибрации.
Добре. Усещаш ли го?
Усещам го. - Усещаш ли го?
Да.
Добре.
Адам.
Вселената се обажда. - Какво?
Мамка му.
Евгений Рисаков.
Имам среща с Евгений Рисаков.
Ти си магьосница.
Трябва да кажа на Мигел.
Ти го направи, не аз.
Не, не знам.
Нещо става тук, но ми харесва.
Не е зле. Не е зле. - Трябваше да си сложиш вратовръзка.
Имам шпиц деколте.
Не, не. Той все проси.
Целият му род е такъв.
Първо е било паркинг. Сега му даваме пари да си обнови вентилацията?
Ти можеш.
Върви в "Дуейн Рийд" и му купи вентилатор.
Сега ще говоря с двамата смешници.
Момчета…
Имам десет минути.
Добре. Ами...
Онова, което отличава фирмата ни, не е просто общото работно пространство.
А начинът на живот.
Благодаря, човешко сънотворно.
Знаете ли какво? Това място всъщност не става за нас.
Не ни върши работа.
Но ви благодаря. Благодаря.
Да си вървим. - Така ли?
Не, не. Но благодаря, че дойдохте.
Много благодаря. Ценим това и... - Защо не?
Ами...
Гледа само на север и изток към други сгради.
Дограмата е пластмасова. Подовете са трагични.
Тук е като военна зона. Има нужда от нова замазка.
Нали? - Правилно, да.
Да, отчайващо е.
Сигурен съм, че през март ще е като бетонен ковчег.
От септември до март.
Има толкова азбест, че Мигел ще се сдобие с тумор, преди да напусне сградата.
Не. Най-хубавото, на което можем да се надяваме... Нали?
Най-доброто ще е скучно и функционално.
Не трябва ли да е точно такова?
Не, не. Напротив.
Ние правим нещо различно.
Градим общност.
Начин на живот.
Нищо лично, но никой няма да обикаля тук
с риза на "Рисаков и съдружници".
Ще носят нашето лого. - Добре, добре, устатнико.
Как ще процедирате?
Ще ви кажа.
Нещо повече -
ще ви покажа.
Моля ви. Моля, елате с мен.
Така изглежда утрешният ден.
Нека бъде светлина.
И широко открито пространство, за да могат хората да говорят, творят, ядат и играят.
За да създават бизнеси, приятелства, спомени и...
може би дори да се влюбят.
Ако още не го виждате, може би ще го усетите.
Видя ли тези снимки?
Сградата не струва.
Не става дума за нея.
А за човека.
Той е инвеститор. Нали?
Нужен ли ни е инвеститор?
Той ни дава парите. Парите ще ни осигурят прилични сгради.
Как ще го накараме да инвестира?
Адам ще го призове.
Искам да съм ти партньор.
Съжалявам, не търсим партньор.
Не партньор, а инвеститор.
Намислил ли си сумата?
Не бива да е твърде ниска.
Не бива да е неприлично висока.
Всеки има предвид някаква цифра. Искам да я чуя.
Ще ми я покажеш ли?
Това шега ли е?
Не може да отидем при Евгений Рисаков и да кажем:
"Хей, нашата компания, която няма служители, продажби, сгради"...
Ние дори нямаме име.
Но казваме, че струва 4,5 милиона долара?
Мигел, имаме стотици сгради. Просто още не сме ги придобили.
Оценката е сумата, която някой е склонен да плати.
Не става дума за пари, а за стойност.
Въпросът е как оценяваш стойността си.
Адам, това е лудост.
Не можем да направим това. Ще изглеждаме като идиоти.
Четири и половина милиона долара?
Адам. Адам, моля те. - Мигел. Мигел.
Изпусна една нула.
Четирийсет и пет милиона.
Петнайсет милиона срещу една трета дял.
Не мога да ти дам тези пари.
Какво е хай?
Осемнайсет.
Осемнайсет е щастливо число за евреите.
Това означава, че благославяш мен и инвестицията за добър, дълъг живот.
Добави 18 цента накрая и имаш сделката.
Петнайсет милиона и 18 цента за една трета дял.
Ще кажа на адвоката да го оформи.
Не съм те питал.
Какво е името?
Трябва ни име.
Трябва ни.
"Ние".
Ние.
Ние живеем. - Ние мечтаем.
Ние мечтаем.
- Ние работим.
Адам. - Брус.
Вероятно не сте тук, за да ни поздравите, че откриваме "Уиуърк" в Лима.
1900 кв.м право в сърцето на Сан Исидро.
Наети на 96 процента.
Много добре.
Не, вероятно сте тук,
защото онлайн абонаментът ви за "Уолстрийт Джърнал" ви е уведомил
за нова статия за "Уиуърк",
която, вместо да ни похвали за предвижданията за третото тримесечие,
които, между другото, са много добри, цели да ни унищожи.
Имаме 425 локации в 100 града по света
и над 400 000 члена.
Статията във вестника не ме разстрои.
Не. Не.
Тя ме вдъхнови.
Сегашната ни оценка от 47 милиарда
според някои хора е нелепа.
Честно казано, съгласен съм.
Струваме един трилион.
Още не съм започнал да осъществявам визията си каква може да е компанията ни.
Нямам никакво съмнение. Никакво.
Но когато свикате спешна среща на борда,
ясно е, че някои от вас хранят съмнения.
Така че искам да ви кажа,
ако не виждате какво градим тук, сега е моментът да напуснете.
Защото ще се впуснем в битка
и щом някаква си статийка е готова да ви разтърси до основи,
не ви искам на моя страна. Разбрахте ли?
Не ви искам до мен.
Е, какво решавате, а?
След две седмици е първичното публично предлагане.
ППП? - ППП.
Дойде тук, мислейки, че ще се бориш за ППП?
Разбира се.
Адам, първичното публично предлагане е немислимо.
Като изпълнителен директор не приемам това.
Адам. - Не го приемам.
И нещо повече... - Адам. Адам.
Не вярвам, че ми имате доверие. - Адам.
Бордът гласува тази сутрин.
Искаме да напуснеш.
Адам. Да вървим.
Приключихме ли с цупенето?
Добре.
Обади се на адвокатите. - Да. На кои?
На всичките.
ПО ПОДКАСТА НА "УАНДЪРИ"
Превод на субтитрите Емилия Николова