Några frågor?
Avsked har…
- Han är en galning. - Dåre.
- …Wall Street Journal. - Så ser siffrorna ut.
ONSDAG 18 SEPTEMBER 2019
Kom.
Vi är klara att rösta.
Finns det en motion för Toms presentation?
- Ja. - Finns det bifall?
- Ja. - Korrekt ställd och bifallen.
Alla de som godkänner, vänligen säg "ja".
Ja.
Nån som opponerar sig?
Motionen bifalles.
Ring hans kontor och få ner honom hit.
Adam Neumanns kontor. Jag hämtar ut honom från mötet direkt.
- Han svarar inte. - Få dit Esther.
Ja, jag förstår att det brådskar.
Ja, visst. Ja. Tack.
Han är väl i landet?
Hans kontor säger att han kommer snart.
Tack.
Gå in i lägenheten.
För det är sånt en tredje assistent gör, Esther.
Jag gjorde mycket knäppare grejer när jag var trea.
Så du förstår vad problemet är.
KÖKSRENOVERINGAR
Ja. Jag förstår.
Bra. De senaste tre gjorde inte det. Det är fengshuin. Den är ur balans.
Absolut.
Man kommer in och känner sig bara… Det är… klaustrofobiskt.
- Absolut. - Så jag vill expandera uppåt och utåt.
Och äntligen få lite andrum.
Det var det första jag tänkte när jag kom in. Öppna upp.
Det är vad som behövs. Det bara…
Upp och knega!
Ja!
Se dig gärna om. Du behöver säkert ta mått och så där.
Ja, min älskade.
- Vi ses i bilen. - Är du säker på att du är klar?
- Ja, visst. Framåt! - Okej.
Älskling, du har ingen tröja på dig.
Kan nån hämta en tröja till mig?
Jag har honom.
- God morgon, Chris. - Mr Neumann.
Vem är du?
- Esther. Din tredjeassistent. - Esther?
Ja. Jag har Phil på tråden.
Nej, nej. Phil är inte bra för min baksmälla.
Han säger att det är brådskande.
Phil är alltid brådskande.
- Chris. - Mr Neumann, snälla.
- Hej, kan du ta den här? Kan du… - Nej.
Höj volymen, Chris! Höj den!
WEWORK GALAKTISKT HÖGKVARTER
Okej.
God morgon!
- God eftermiddag, Adam. - God morgon.
- Fint att se dig. - Död.
Styrelsen har kallat till krismöte.
Toppen. Du kan ta den här sen.
Kan du gå till Bonberi Market
och köpa en wakame-Caesar åt mig innan de tar slut?
- Varför ringde du inte? - Adam…
Artikeln är ute.
NEUMANN BYGGDE WEWORK OCH KAN FÖRSTÖRA DET
Helvete!
LIGG I HÅRDARE
Ta dig samman, mannen! Ta dig samman!
Din dörr är öppen.
Rivka, styrelsen kommer att slakta börsintroduktionen.
Vi har personligen tagit ut 380 miljoner dollar mot våra andelar.
380 miljoner, Rivka.
- Se på mig. - 380 miljoner.
Se på mig.
Rädsla är ett val.
Hej. Ni kan gå direkt upp. Okej.
Då så.
Du är en supernova.
Perfekt, perfekt, perfekt.
Vi ska göra en kanonaffär i dag, lilleman. Vi ska göra en kanonaffär.
- Tack. Har du övat in allt? - Visst.
- Är han redo? Kan han sina repliker? - Ja.
Okej.
Hej. Adam Neumann. Krawlers.
TOLV ÅR TIDIGARE
Vi har nåt som kommer att förändra ert liv i dag.
Overaller med knäskydd för bebisar.
KNÄSKYDD FÖR BEBISAR!!! KRAWLERS
Lillen. Kom till mig, lillen.
- Kom till mig, lillen. - Det här är…
- Jag förstår inte. Den gjorde det förut. - Sir.
- Ge mig ett ögonblick. - Sir.
Kommer ert företag att skala upp?
Skillnaden mellan en bra idé och en fantastisk idé är skalbarhet.
Det här har potentialen att vända uppochner på modeindustrin.
Ni kan bokstavligen utplåna era konkurrenter med en klackspark.
Min syster Adi ska nu demonstrera.
En hopfällbar klack, för den aktiva kvinnan,
för man borde aldrig behöva offra stil för bekvämlighet. Eller hur?
- Kryp, lillen. Kryp till mig. - Sir.
Ser ni? Han gör det.
Titta på knäna.
KONCEPTBOENDE
Vi har många olika färger,
från oxblod till mauve.
Vi har brungrått, körsbärsrött.
Vi har en brun, en mörkbrun…
Jag ville inte behöva göra det här, men Nicholas, vi behöver kontraktet.
Vi har svart till en likörfärgad…
Helvete! Helvete! Helvete!
Nicholas, min lille vän. Snälla, vi hade en överenskommelse.
- Jag… Det är… - Den långsammaste hissen på Manhattan.
Kanske till och med i hela världen.
Ja.
Stor fredagskväll, eller?
- Jajamän. - Ja.
- Thaimat? - Kinesisk.
- Kinesisk! - Ja, ja.
Du. Vill du ta ett glas?
Jag har just hämtat min mat, så…
Ja, ja. Ta med den. Jag bryr mig inte.
Lite os i lägenheten. Det är härligt.
Vill du att jag tar ett glas i din lägenhet?
Är det så konstigt?
Vi är grannar här.
I New York är det lite konstigt.
Jag är inte från New York. Jag är från Israel, och där är det inte alls konstigt.
Faktiskt så ränner man i varandras lägenheter dagarna i ända.
Ens grannar är ens bästa vänner.
Hör här. Min syster är på väg hem.
Det är hon och jag. Hon är supermodell, förresten.
Men vi vill gärna ha lite sällskap om du vill komma förbi på ett glas.
Ingen press.
Okej, kanske bara en snabb öl.
…undvika ögonkontakt.
Så jag föreslog en tävling med min syster.
Vem kan träffa flest grannar på en månad?
Gissa vem som vinner.
Var är din syster?
Hon kommer när som helst.
Attans. Jag trodde jag hade ett sexpack.
Jag har några Heineken. Jag kan springa upp.
Perfekt. Toppen.
Toppen, perfekt.
Vill du ha sojasås?
- Ja, visst. - Hämta lite när du ändå är där uppe.
Härnäst, Adam Neumann.
Föreställ er det här.
Ni gick just ut skolan. Ni har er flotta Baruch-examen.
Ni har fått ert första jobb. Så vad tjänar ni?
Ingångslönen för nån med högskoleexamen i New York är 41 000 dollar.
Efter skatt, 29 000 dollar.
Så var ska vi bo?
Den årliga medianhyran för en tvåa i city:
Trettioåtta tusen dollar.
Så glöm tvåan.
En etta: 32 000 dollar.
Glöm Manhattan.
Ni kan ta tåget från Hoboken.
Eller kanske färjan från Staten Island?
Föreställ er nu att ni bor i city,
i en modern byggnad med alla bekvämligheter
för en bråkdel av kostnaden.
Jag pratar om kollektivboende.
Delade utrymmen, delade kostnader, delade erfarenheter, delade minnen…
…delade liv.
Välkomna till Konceptboende.
KONCEPTBOENDE
Varsågoda.
Det är ni som är riskkapitalisterna. Hoppa in.
Det låter som ett studenthem.
Ja, exakt. Tack så mycket.
Jag studerar för att få ett jobb
så att jag kan tjäna pengar och slippa bo i ett studenthem.
Ja. Och vem städar badrummen?
Det gör du. Du och de andra boende.
Det är ditt badrum. Ditt.
Så det är värre än ett studenthem.
Jag är lite äldre än de flesta här,
så jag ska berätta en liten hemlighet för er.
I resten av era liv kommer ni att försöka återskapa det ni har nu.
Varenda hus i Hamptons, varenda resa till Vegas, varenda svensexa.
Allt för att återskapa det här. Det här ögonblicket.
Ni kommer att jaga den här känslan i resten av era liv.
Så ni kan investera nu vid en värdering av fem miljoner,
eller senare med alla andra, vid 100 miljoner.
Tack så mycket, men jag pratade inte med er.
Mr Silvestro.
Jag är inte ute efter ett VG i en kurs på en handelsskola.
Inget illa menat. Jag söker en investering.
Er firma har investerat över 300 miljoner i nyetablerade fastighetsrelaterade bolag.
Och vad er största framgång än är, så kommer det här att tiodubbla det.
Om du kunde buteljera ditt självförtroende,
skulle jag investera i det.
Men det här är inget för mig.
Jag håller med dina klasskamrater. Jag vill inte städa ett delat badrum.
Jag drar två snabba presentationer till.
Krawlers. Overaller med knäskydd för bebisar.
Att de inte kan säga det betyder inte att de inte har ont.
Och en damsko med hopfällbar klack
som kommer att vända uppochner på modeindustrin.
Jag är en serieentreprenör.
Allt jag behöver är kontorsutrymme och lite startkapital.
Vad tror ni?
Jag tror att ni antingen kommer att bli miljardär,
eller bli gripen.
Tack för er tid.
Då så, nästa…
Adam. Hej.
Jag kanske inte har fem miljoner,
men jag kan fixa en billig kontorsplats åt dig.
I min fastighet.
- I Brooklyn. - I Brooklyn?
Jordan Parnass.
Jordan.
Jordan Parnass. Kul att se dig igen, broder.
- Detsamma. - Kul att se dig…
Mitt namn är Miguel.
Jag jobbar på Jordan Parnass.
Med American Apparel.
American Apparel. Fina kläder.
- Ja. - Jag älskar tubtopparna.
Jag jobbar på arkitektfirman som ritar American Apparel-butikerna.
- Jaha. Arkitektfirman. - Ja.
Så du är inte… Du är inte American Apparel?
Nej. Vi har redan pratat. Det vet du.
Min flickvän. Du stötte på henne på födelsedagsfesten.
- Vad? - Lisa.
Jag bjöd på shots, minns du?
- Jag köpte… - Shots.
- Shots! Shots! Shots! Shots! Shots! - Shots! Shots! Shots! Shots! Shots!
- Ett, två, tre, fyr. - Ett, två, tre, fyr.
Drick tills du blir yr!
- Miguel. Miguel. - McKelvey.
- Just det. Miguel McKelvey. - Miguel McKelvey. Såklart.
- Ja. - Var inte löjlig.
- Självklart minns jag dig. - Självklart.
Så berätta om den här kontorsplatsen.
Jag kan visa dig den.
Okej, då sticker vi.
Shots! Shots! Shots!
- Vänta. Fem mammor? - Ja.
Det är mycket bröstmjölk. Inte undra på att du är så lång.
Det var ett matriarkaliskt kollektiv. Inga män.
Jag växte upp i kollektiv.
- Växte du upp i ett kollektiv? - Ja.
Jag växte upp på kibbutz.
Vi är som själsfränder, du och jag.
- Jisses. - Underbart.
Här har vi det.
Ja!
Oj. Det är här det börjar.
- Jag vet. - Jag ska hålla käften nu.
Vill du se det?
Se det?
Larry och Sergey startade Google i ett garage.
Bezos startade på ett Starbucks.
Du blir den första miljardären som startar i ett materialförråd.
Det blir en kanonhistoria.
Jag vill inte bli miljardär. Jag vill bli triljardär.
Vad var hyran igen?
750 dollar i månaden.
- Klarar du det? - Jag löser det.
TAKFEST! LÖRDAG KVÄLL - DJ + MODELLER
ALLT TILLHANDAHÅLLET (TA MED DRICKA) (20 DOLLAR INTRÄDE)
Ha så kul! Tack för att ni kom.
Du kanske borde bli festplanerare.
Nej. Jag är ingen festplanerare. Jag är serieentreprenör.
Det vet du. Okej? Jag gör det bara för att betala för min kontorsplats.
- Ursäkta. - Tack för att ni kom. Tack.
Ursäkta. Förlåt. Jag försöker hitta utgången.
Förlåt. Ursäkta.
Nej. Inga pengar tillbaka.
- Det är okej. - Noll.
- Behåll pengarna. Köp en tröja. - Köp en tröja?
Det är min systers favorittröja. Den är av nät.
Känner du till nät?
- Vi har träffats. - Har ni träffats?
- Ja. - Jaha, men har du träffat en påfågel?
- Har du träffat en påfågel? - Nej.
För i kväll visar jag upp mig i full skrud.
Jaha. Nåja, påfåglar har inga bröstvårtor.
Självklart har de bröstvårtor. Allt har bröstvårtor.
Vem är det där?
Jag vet inte.
Jag ska bjuda ut henne.
Vänta. Hallå.
Shalom.
Jag snappade inte upp ditt namn.
Ska jag ge den nätbrynjebärande främlingen som just följt mig in i en hiss mitt namn?
- Nej, det ska jag inte. - Jag heter Adam.
Adam Neumann. Det här är min fest.
Nu är vi inte främlingar längre.
Du har fortfarande nätbrynja på dig.
Ja, men om jag inte hade nätbrynja på mig, skulle du gå på dejt med mig då?
Jag dejtar inte. Tack.
Äter du?
- Vi kan äta middag. - Hej då.
Du kan berätta varför du inte dejtar.
Vänta. Säg åtminstone vem som tog med dig till festen.
Svep armarna framåt, sitt ner i stolens position, utkatasana.
Händerna ner till blocken. Om ni vill, räta ut det bakre benet.
Andas ut.
ISRAELISKA FLOTTAN
Res er upp.
Nu går vi in i sukhasana. En enkel position.
För händerna till hjärtat.
Namaste.
Lehayim.
En applåd för läraren.
Kom igen.
- Vilken lektion. - Tack.
- Vilken lektion. Jag menar… Jag är… - Tack så mycket.
Flödet i flödandet var… Det var flödigt.
- Så vänligt. Tack. - Ja.
Jag pirrar fortfarande.
Jag brukar gå de avancerade kurserna,
men jag tänkte jag skulle titta förbi och se hur det går för nybörjarna.
- Jaså? - Ja.
- Vem studerade du under? - Alla de största guruerna.
- Alla? Det är fantastiskt. - Ja.
Ja, men jag är mitt emellan guruer nu.
Jag letar efter en ny.
Dessvärre för dig är jag ingen guru. Jag är en yogini.
En "yoganini"?
Det var inte vad jag sa.
Du kanske kan förklara skillnaden för mig över en liten bit mat?
Du kan kanske bara googla det.
Ärligt talat lär jag ha fullt upp med att googla hur man läker en sträckt ljumske.
Tack så mycket för att du kom.
Lämna gärna en donation i skålen.
Namaste.
Hej.
Ser man på.
Handlar du också här? Vilken liten stad.
Handlar du här? 70 kvarter från din bostad?
De köttfria köttbullarna är… …oj, otroliga.
Och du kom hit för en enda banan.
Jag gillar min frukt färsk.
Tack.
2,49 dollar.
För en banan?
Vill du inte veta om den är värd 2,49?
Var det värt att komma ända hit?
För en dejt med dig? Absolut.
En drink.
- Jag älskar drinkar. - Singularis. En drink.
Jag älskar en drink.
- Sabba det inte. - Varför skulle jag sabba det?
- Jag sabbade det. Förlåt. - Du jagar mig i två veckor,
- och sen är du 45 minuter sen? - Jag vet, jag vet, jag vet.
Du har rätt. Jag ber om ursäkt.
Snälla, låt mig förklara.
Jag avslutade en affär. En väldigt, väldigt stor affär.
Jag vet inte om jag sa det, men jag är serieentreprenör.
Ja, du berättade för alla på festen.
- Vad vill ni ha att dricka, sir? - Jag tar samma som hon.
Så här kommer det att bli.
Jag ska dricka upp vinet som jag spenderade 22 dollar på, och sen går jag.
Om du ska storma ut härifrån behöver du energi.
Så jag föreslår en liten matbit.
Förrätterna ser ännu godare ut än huvudrätterna.
Jag är hängiven vegan.
Inte ens en taquito?
Nej, jag kan inte. Jag skriver en krönika för min kusin Gwyneths hälsoblogg.
Vänta, Gwyneth? Som i Paltrow?
Hon är bara en människa, okej?
En väldigt söt människa.
Jag har nästan druckit upp.
Då borde vi beställa.
Bara så att du vet, jag är hälsofanatiker.
Inget orent kommer in i min kropp.
Min kropp, mitt tempel.
Vilket skitsnack. Skitsnack.
Skitsnack.
- Skitsnack? - Skitsnack.
Du, min vän, är full av skit.
Vartenda ord ur din mun sen du satte dig har varit en lögn.
Du svettas för att du cyklade hit.
Dina byxor är skrynkliga där du stoppade in dem i strumporna.
Du är ingen hälsofanatiker. Du är kedjerökare.
Dina fingertoppar är gula och du stinker rök, förresten.
Du vill bara beställa förrätter för att du är pank.
Och slutligen, du är inte sen för att du avslutade en stor affär.
Du är sen för att du är en skitstövel.
Och du, då?
Vad är det med mig?
Vad är det med dig? En yogalärare?
Ska du göra världen till en ljusare, finare plats
genom att lära uttråkade rika hemmafruar
att lukta på sina egna rövhål?
Snacka om att vara full av skit.
Jag såg hur mycket du tjänade i slutet av klassen.
Det var ett berg av pengar.
Pratar du om donationslådan?
- Yogin tar allt det. - Det är alltid en donation.
Jag är under utbildning, så jag får en dollar per elev.
Som en strippa.
Och jag tar notan.
Dina företag kommer aldrig att lyckas.
Du kommer aldrig att finna insikt på det viset.
Jag tror åtminstone på nåt.
- Och vad ska det betyda? - Bebiskläder? Seriöst?
- Vet du ens nåt om bebisar? - Vet du vad världen har gott om? Bebisar.
- Vet du vad de alltid behöver? Kläder. - Varför bryr du dig?
Vill du sticka härifrån?
Skojar du?
- Jag tyckte jag såg blicken. - Herregud.
Nej, nej, nej. Vänta, vänta, vänta.
Jag glömde min plånbok.
Tryck armbågarna mot revbenen, sänk på utandning. Fyra, tre…
Adam?
Vad gör du?
Ursäkta avbrottet.
Vila i barnets position.
- Du får inte vara här. - Jag har bokat tid.
- Herregud. - Du lurar inte mig, "yoganini"-mannen.
- Vad gör du? - Du lurar inte mig en sekund.
Rebekah, är det nåt problem?
Ja, problemet är att jag ser dig.
- Jag ser dig. - Herregud.
Under alla namaste, rökelsen och Buddah-statyerna, är du bara en bedragare.
Men du lurar inte mig.
Jag kollade din hemsida.
Åtta klasser per dag, plus t-shirts, plus överprisat vigvatten.
Du tjänar bra med pengar.
Han tjänar bra pengar. Bra pengar.
Och du tjänar riktigt bra pengar
för du kallar dina instruktörer elever men betalar dem som praoelever.
Så, så här kommer det att bli.
Istället för att du ger Rebekah en dollar per elev,
ska hon få behålla donationerna och betala dig en dollar per elev.
Förstår du?
Du borde egentligen inte tjäna några…
Eller så ger jag henne en egen studio.
Vi ska ta varenda en av dina elever.
De kommer att komma, för vi ska betala dem.
Och eftersom dina kunder är här för henne och inte för dig,
ska vi ta varenda en av dina kunder också.
Det är hon som har all insikt, inte du.
Jag är en entreprenör.
och jag lever för upplösning.
Tack för drinken.
Så efter college åkte jag till L.A. och försökte bli skådis.
Jag lärde mig en del om mig själv och världen.
Och där slutar sagan.
Vad lärde du dig?
Hur man vinner i livets spel.
Hur man vinner i livets spel?
- Jag vet. Det är… - Du måste berätta.
- Du måste dela denna hemlighet… - Nej, du skulle inte förstå.
- Skulle jag inte förstå? - Nej.
Okej, jag kommer att förstå.
- Nej, jag tror inte… - Jo.
- Berätta. - Sluta.
- Hur vinner man i livets spel?
- Sluta!
Hur vinner man?
Vad är hemligheten? Jag måste få veta.
På vår dejt…
…sa du…
Du sa att mina företag skulle misslyckas.
Menade du det?
Ja.
Jag tror det för att…
…du inte bryr dig om vad du säljer.
Det finns ingen avsikt bakom ditt arbete.
Vad är viktigt för dig?
Vad bryr du dig om?
Du måste älska nåt annat än pengar.
Självklart.
När var du lyckligast?
Det är enkelt. När jag var liten.
På kibbutzen.
- Växte du upp på kibbutz? - Ja.
Jag visste inte att de fortfarande fanns.
- Vänta, hur var det? - De finns.
Det var som sommarläger i USA.
Perfekt. Perfekt.
Bygg ett företag utifrån den känslan.
Gör vad du älskar.
Så vinner man i livets spel.
Vill du gifta dig med mig?
Nej.
Inte än.
Jag struntar i att det är Thanksgiving.
Lös det, din värdelösa skithög. Se till att få butiken öppnad.
Det handlar inte om Thanksgiving, utan om leverantörskedjor. Utan material…
- Hej. - Hej.
Vi går in i affärs…
- Ska jag komma senare? - Nej.
Jag måste få den öppnad.
Hur mår du?
Se till att få det gjort. Du gjorde tidsplanen.
Jag hör dig och vi fixar det. Jag skickar den senaste tidsplanen.
Vill du starta ett företag med mig?
- Det här är till Januari-öppningen. - Absolut.
Vill du inte veta vad det är?
Jo, absolut.
Det är delat kontorsutrymme.
Allt jag presenterade i klassen för Konceptboende,
men för arbetsplatsen.
- Jag älskar det. - Gillar du det?
- Jag älskar det. - Gör du?
Varför jag?
Jag behöver en arkitekt jag slipper betala.
Hör du ens vad fan jag säger?
Okej, jag är med.
Hallå, Miguel. Hönsjärnan, lyssnar du på mig?
Jag bokar mötet med hyresvärden.
Nej. Jag vet.
- Jag förstår fullständigt. - Förstår du?
Lyssnar du ens på mig?
Jag har lyssnat hela tiden.
En ny era gryr.
Gigekonomins och soloentreprenörens era.
En era där var och en av oss är en företagsägare,
och verksamheten är vi.
- Som JAY-Z säger… - Jag vet vad ett kontorskollektiv är.
Då vet du att det här är en miljarddollaridé.
Miljarder?
- Miljarder. - Miljarder.
- Kanske ännu mer. - Lätt.
Du kan knappt betala din hyra…
…och du vill att jag ger dig en hel våning?
Hör här, du driver en… Jag är ledsen att säga det… En riktigt dum idé
om ett barnklädesföretag.
Dum? Många bebisar i världen. Det är konjunkturssäkert.
Och du vet inget om fastighetsbranschen.
Jag har en arkitektexamen.
Han har en arkitektexamen.
Vet du vad, Randall? Du vet inget om fastighetsbranschen.
Och vet du hur jag vet det?
För då hade du inte haft tomma våningar, Randall.
- Ha en bra dag. - Nej, nej, nej.
- Vi ger dig vår affärsplan i morgon. - Låt bli.
- Vi ger dig vår affärsplan i morgon. - Snälla, gör inte det.
- Jag lovar er… - Nej. Det är en affärsplan.
- Vad är den? 17 sidor? - Ja.
Det är mest bilder.
- Snälla, ge mig inte er affärsplan. - Nej, nej, nej.
Vad har du att förlora, annat än en miljarddollarsmöjlighet?
- I morgon. - Okej, dags att gå.
Vi behöver en affärsplan.
Jag vet. Du sa att vi skulle ha en i morgon.
Varje bra företagshistoria har en uppesittarnatt.
Okej. Då fixar vi väl lite mat och dricka.
Nej, nej, nej. Inte vi. Du.
Min styrka ligger i försäljning och jag sålde honom idén.
Din tur. Och se till att det blir 17 sidor.
- Sjutton. - Ja, men du fick inget avslut.
Jo, då. Han vet det bara inte än.
FÖR KONTOR
Helv…
Kom nu! Vi blir sena.
- Kom igen, kom igen! - Okej. Fem minuter!
Perfekt.
- Du svettas som en gris. - Jag vet.
Randall, som utlovat, en 17-sidorsplan.
Här. Greendesk.
Greendesk.
Så, Greendesk är för miljömedvetet klientel.
Vi pratar om skrivbordsplats.
DEN NYA ARBETSPLATSEN ÄR HÄR
Du vet, företag med miljövänligt tänk.
- Ekokrigare. - Ekokrigare.
- Fokus på framtiden. - Exakt.
Som delar planeten.
Det bär emot att erkänna det…
…men det är rätt imponerande.
Men när det gäller utbyggnaden och kortsiktiga hyresavtal
och okända andrahandshyresgäster,
är det lite för riskabelt för min smak.
Nej. Behåll den.
Vi skrev ut en till varje presumtiv investerare.
Den är din. Som souvenir.
Okej, tack för din tid.
- Okej. Kom nu. - Vänta lite.
Vilka andra investerare pratar ni med?
Ja, vem är nästa på listan?
- Arker, va? - Arker.
Arker och sen Two Trees.
Vidare. Vidare.
Vänta lite.
Låt mig ta en titt till.
Titta på sidan sex.
- Nå? - Fantastisk energi.
Fantastisk. Fantastisk energi.
Vi startar väl rundturerna i morgon?
- Rundturerna? - Rundturerna.
Vi behöver skrivbord.
Miguel, vi säljer inte skrivbord.
Vi säljer en upplevelse.
- Vi? - En livsstil.
- En gemenskap. - Ja.
Okej, kan vi åtminstone enas om att skrivbord skulle hjälpa?
Nej, det kan vi inte.
Men…
En arbetsstation med två skrivbord är i stort sett…
- 200 gånger 150 centimeter. - 200 gånger 150. Ja.
Gör mig en tjänst. Ligg ner.
- På golvet? - Ja, ligg ner.
Kom. Lägg dig här.
Ditt huvud… Ja, perfekt.
Och Rivka. För min skull?
- Seriöst? Det är smutsigt. - Ja, ligg ner. Snälla.
Det är inte så farligt.
- Ja. Precis bredvid hans stora huvud. - Jag vet inte. Det är smutsigt.
Hans stora, stora, fina huvud.
- Är det här vad du tänkte dig? - Ja, det är perfekt.
Det här är fantastiskt.
Så i stort sett
är en arbetsstation med två skrivbord en Miguel gånger en Rivka.
Det var en chokladfabrik på 20-talet.
Om man andas in djupt nog… …kan man ännu dofta kakaon.
- Så maskeringstejpen är skrivborden? - Exakt.
Ja.
Vad för slags skrivbord?
Miguel?
Jag hämtar katalogen.
Ja.
Det här är min favoritdel.
Vi ska installera spelmaskiner här borta.
En full bar där borta.
Allt ingår.
Det blir kombucha på dagtid och happy hour varje kväll.
Ja.
Jag vet inte.
Hör här.
Om du söker ett kontor att stämpla in och ut från,
så är det här inget för dig.
Jag är bara ärlig.
Jag vill att din arbetsstation ska bli en hel våning.
Jag vill att du träffar din fru här.
Jag vill att du hittar en ny affärspartner över en ölpingismatch
och blir så packad att du inte kommer förrän tolv nästa dag.
Okej? Jag vill att du läser en artikel i vårt nyhetsbrev som ger dig en idé
som förändrar ditt liv.
- Ja. - Jag vill att du bygger dina drömmar,
hittar dig själv.
Och jag vill att du inte ska vara rädd att misslyckas.
Det är viktigt.
Det allra viktigaste.
Kan jag lägga en handpenning?
Absolut.
Miguel, hämta kontraktet.
Okej, inget smör, ingen ost. Inget sånt, okej?
Absolut. Nåt att dricka?
Okej. Det blir bra.
- Fantastiskt. - Tack.
Och ni, sir?
Är allt bra, Adam?
Ge mig ett ögonblick, tack.
Bara ett ögonblick.
- Är du okej? Vart ska du? - Ja.
Förlåt. Kan du ge oss ett ögonblick. Tack.
Efter kraschen, snabbförsäljningar, nedstängningar.
Min idé funkade.
En version av den, i alla fall.
Du var domare på vår företagstävling på Baruch.
- Just det. - Adam. Adam Neumann.
Just det. Förlåt. Det var ett tag sen.
Ja, du gjorde ett stort misstag som inte investerade.
Stort misstag. Jag startade företaget,
och vi projicerar 200 000 dollar i vinst vårt första år.
- Oj. - Ja.
- 200 000, sa du? - 200 000, ja.
- Grattis. - 200 000.
Fint. Det är vad min sekreterare tjänar.
Du saknar några nollor.
Fint att se dig, Adam.
Smaklig måltid.
Hej.
Kan vi gå? Kan vi bara gå?
- Är du säker? - Ja, kom bara. Snälla.
- Okej. - Okej.
Vad hände?
- Jag borde inte ha gått dit. - Varför? Vilka är de?
- Det spelar ingen roll. - Adam, kan du se på mig, snälla?
Jag har inte åstadkommit ett skit!
Du har rätt.
Du har inte åstadkommit nåt…
…jämfört med vad du kommer att åstadkomma.
Jag vet. Du är större än Greendesk.
Men du måste visa dem.
Annars respekterar de dig aldrig. Du måste få dem att se.
Se vad?
Se vad, Rivka?
Du är en supernova.
Rivka.
Du börjar bli bra på det här.
AFFÄRSLOKAL TILL SALU
154 Grand.
Ett kvarter från Broadway, gångavstånd till en torghandel.
- Massor av restauranger. - Massor.
- Det är perfekt. - Ni pratar om Manhattan.
Jag har en fullt duglig fastighet på 195 Plymouth. Glöm Manhattan.
Miguel. Eller hur?
Jag pratar inte bara om Manhattan.
Jag pratar om L.A., London, Paris, Dubai.
Okej, vänta lite nu.
Nån gång i livet,
måste man fråga sig: "Hur mycket är nog?"
Köp ut oss då.
Jag förstår.
Du försökte inte övertyga honom om att flytta in till Manhattan.
Om han hade sagt ja…
Du visste att han inte skulle det.
Miguel, på ditt senaste jobb tjänade du vad? 15 dollar i timmen?
Arton.
Vi tjänade just 500 000 på 20 minuter.
Grattis.
Vi har bevisat konceptet.
Nu är det omöjligt för dem att säga nej.
Skål.
- Nej. - Nej.
- Nix.
- Nej. - Faktiskt så…
- Nej. - Aldrig.
Nej.
Nej. Nej? Bara nej?
Hörni, vi kravlar oss fortfarande ut ur vraket av fastighetskraschen.
Vi vill ha kreditvärdiga hyresgäster.
Ni har kreditvärdighet som collegestudenter.
Jag tänker inte hyra ut till er, och ärligt talat,
det gör nog ingen annan heller.
Återvänd till DUMBO.
En marknad ni känner.
Vi skrev på en konkurrensklausul med vår gamla partner.
Vi… Vi kan inte återvända till Brooklyn.
Det var inte vidare smart.
- Nej, jag… - Tyvärr, sir.
- Jag ser er inte på kalendern. - Bridget, jag… Ja.
Jag mejlade i torsdags.
Okej, hur var namnet igen, sir?
- Adam. Adam Neumann. - Okej, Adam Neumann.
Vi söker vårt flaggskeppsläge på Manhattan och…
Tyvärr. Vi har inga lediga tider.
Finns det en bättre tid att ringa?
Vi har er info. Vi ringer er för att boka en tid.
Jaha, okej, tack. En sista fråga.
Än en gång, vi har inga tider.
Jag kan komma i morgon.
- direkt till kontoret. - I morgon är fullbokad.
- En sista… - Ha en bra dag, sir.
Vilken dag, vilken dag, vilken dag.
Människor.
Hur var din dag?
Den var okej.
Bara okej?
Ja, den var okej.
Okej-okej, eller bara okej?
Bara okej.
Okej.
Du.
Förlåt. Det är bara så fånigt.
Jag bara…
Jag brukade känna mig väldigt hemma i studion,
och nu när jag går in där, känner jag bara doften av snabbsoppa.
Han är ändå ingen riktig "yoganini".
Jag vet, men jag känner koncentrationen av salterna
och djuren som lider och falskheten och skitsnacket.
- Du. - Jag trodde bara det var min grej.
Jag tänkte: "Där har vi det. Det är min grej. Du har en grej.
Du är hemma."
- Jag kan inte. Jag bara… - Nej, nej, nej.
Jag kan inte vara obetydlig igen. Jag kan bara inte det.
Du kommer aldrig att vara obetydlig.
Rivka, Rivka, Rivka.
Jag ville inte säga det, men jag såg honom i kön på Popeyes en gång.
Du är större än så här.
Du är en ledare.
Du är en lärare. En konstnär.
En fenomenal begåvning.
Det finns så många fler saker att utforska i livet.
Du är på en resa. Och du kommer att hitta det.
Tror du verkligen det?
Nej, nej.
Jag är övertygad om det.
Gå ner på golvet.
Ner på golvet.
- På golvet? - Ja.
Okej. Jag går ner på golvet.
Hej.
Ett knä.
Ett knä?
Ja.
Ja?
Ja.
Ja?
- Ja. - Nej.
- Ja. - Vi gör det.
Ja. Ja. Ja!
Jag manifesterade dig.
Är det vad du kallar det?
Det är sant. Det gjorde jag. Det funkar.
Nej. Gör det?
Blunda.
- Okej, jag blundar. - Okej.
Om du sänder ut positiva vibbar i världen…
…öppnar universum dörrar.
Våga inte. Nej.
Fokusera på din andliga energi,
på att emanera de vibrationerna.
Kan du känna det?
- Jag känner det. - Känner du det?
Ja.
Okej.
Adam.
- Universum ringer. - Vad?
Åh, jäklar.
Yevgeny Risakov.
Jag har ett möte med Yevgeny Risakov.
Du är en trollkonstnärinna.
Jag måste berätta för Miguel.
Det var du. Jag gjorde det inte.
Nej, jag vet inte.
Det är nåt fuffens här, men jag gillar det.
Det är inte illa.
Du borde ha burit slips.
Men jag har v-ringat på mig.
Nej, nej. Han är en snyltare.
Han är från en familj av snyltare.
Först var det parkeringsplatserna.
Nu ger vi honom pengar för att uppdatera hans luftkonditionering?
Du grejar det här.
Gå till närbutiken och köp en fläkt åt honom.
Låt mig ta hand om Frick och Frack.
Hörni…
Jag har tio minuter.
Då så.
Det som särskiljer vårt företag är att vi inte bara är ett kontorskollektiv,
vi är en livsstil.
Tack, John Blund.
Vet du vad? Det här utrymmet funkar faktiskt inte för oss.
Det funkar inte.
Men tack.
- Miguel, kom. - Gör det inte?
Nej. Men tack för er tid.
Tack så mycket. Vi uppskattar det, och…
Varför inte?
Jo, alltså…
Ni har bara fönster mot norr och öst, båda med utsikt in i andra hus.
Fönstren är av akryl. Golven är katastrofala.
Det är som en krigszon här inne.
De måste absolut gjutas om.
- Eller hur? Ny betong. - Ja.
Det är en katastrof.
I mars ser det säkert ut som en betongkista, eller hur?
Från september till mars?
Och det är så mycket asbest
att Miguel kommer att få en tumör innan han lämnar byggnaden.
Nej. Det bästa vi kan hoppas på… Håller du med?
Det bästa vi kan hoppas på är intetsägande och funktionellt.
Är inte intetsägande och funktionellt hela poängen?
Nej. Tvärtom.
Vi gör nåt annorlunda.
Vi bygger en gemenskap.
En livsstil.
Inget illa menat, men ingen kommer att gå runt
med en tröja där det står "Risakov och medarbetare".
- Men det kommer de med oss. - Okej, okej, glappkäft.
Hur ska ni åstadkomma det?
Det ska jag tala om.
Ännu bättre,
jag ska visa er.
Snälla, följ med.
Så här… Så här ser morgondagen ut.
Varde ljus.
Och öppna ytor där folk kan prata och skapa och äta och leka.
För att skapa företag, vänskap, minnen och…
…kanske till och med förälska sig.
Om du fortfarande inte kan se det, kan du kanske känna det.
Har du sett fotona?
Den här fastigheten suger.
Det handlar inte om fastigheten.
Det handlar om mannen.
Han är en investerare. Eller hur?
Behöver vi en investerare?
En investerare ger oss pengar.
Pengarna ger oss fastigheter som inte suger.
Vad är planen då? Hur ska du få honom att investera?
Adam ska manifestera det.
Jag vill bli er partner.
Vi söker ingen partner. Tyvärr.
Inte en partner. En investerare.
Har du en siffra i huvudet?
Den får inte vara för låg.
Och inte obscen.
Alla har en siffra.
Jag vill höra den siffran.
Tänker ni låta mig se siffran?
Är det här ett skämt?
Vi kan inte gå in till mötet med Yevgeny Risakov och säga:
"Du, vårt företag,
som inte har några anställda, ingen försäljning, inga fastigheter"…
Vi har inte ens ett namn.
Och vi säger att det är värt fyra och en halv miljoner dollar?
Miguel, vi har hundratals miljarder. Vi har bara inte förvärvat dem än.
Värderingen är bara summan nån är villig att betala.
Det handlar inte om pengar. Det handlar om värde.
Om hur du ser på ditt eget värde.
Adam, det här är vansinnigt.
Adam. Vi kan inte göra det här.
Vi kommer framstå som idioter.
Fyra och en halv miljoner dollar?
- Adam. Adam, snälla. - Miguel. Miguel.
Du missade en nolla.
Fyrtiofem miljoner.
Femton miljoner för en tredjedels andel.
Jag kan inte gå med på det.
Vad är chai?
Arton.
Arton är ett turnummer på hebreiska.
Det betyder att du välsignar mig och min investering för ett bra, långt liv.
Lägg till 18 cent på slutet, så har du en affär.
Femton miljoner och 18 cent för en tredjedels andel.
Jag ber min advokat sätta igång.
Jag har inte frågat dig.
Vad heter företaget?
Vi behöver ett namn.
Det gör vi.
"Vi."
Vi.
- Vi… Vi lever. - Vi drömmer.
Vi drömmer.
- Vi drömmer. - Vi arb…
- Adam. - Bruce.
Jag gissar att ni inte är här för att gratulera oss till WeWork Lima.
1 860 kvadratmeter mitt i hjärtat av San Isidro.
Nittiosex procent uthyrt.
Ganska bra.
Nej, jag gissar att ni är här
för att er nätprenumeration på Wall Street Journal meddelade er
om en ny WeWork-artikel
som istället för att framhålla vår globala omfattning eller vår kvartalsprojektion,
som förresten är väldigt god, hade för avsikt att förgöra oss.
Vi har 425 lägen i 100 städer över hela världen
och över 400 000 medlemmar.
Så Journal-artikeln gjorde mig inte upprörd.
Nej.
Den inspirerade mig.
Vår värdering just nu, 47 miljarder dollar,
en del tycker att den är absurd.
Och ärligt talat håller jag med.
Vi är värda en triljon.
Jag har inte ens börjat att förverkliga min vision för det här företaget.
Jag hyser inga tvivel. Inga.
Men när ni kallar till ett krisstyrelsemöte,
är det tydligt att en del av er hyser tvivel.
Så jag vill säga till er alla,
om ni inte kan se vad vi bygger här, är det dags för er att lämna oss nu.
För vi är på väg in i strid,
och om en futtig liten artikel skakar er så,
vill jag inte ha er på min sida. Förstått?
Jag behöver inte er på min sida.
Så hur ska ni ha det? Va?
För vi ska börsintroduceras om två veckor.
- Börsintroduceras? - Börsintroduceras.
Kom du hit i tron att du stred för börsintroduktionen?
Självklart.
Adam, en börsintroduktion kommer inte på fråga.
Som VD accepterar jag inte det.
- Adam. - Jag accepterar inte det.
- Och dessutom… - Adam. Adam.
…tror jag inte att ni har det förtroende för mig…
Adam.
Styrelsen röstade i morse.
Vi vill avsätta dig.
Adam. Nu går vi.
Har vi tjurat klart nu?
Bra.
Ring juristerna.
Ja. Vilken?
Alla.
BASERAT PÅ PODDEN "WECRASHED" AV WONDERY
Undertexter: Kristina Donnellan