יש למישהו שאלות?
תמיד יש הפרדה בוועד הזה.
הוא מטורף. - פסיכי.
זה משפיל. - אלה המספרים.
- יום רביעי 18 בספטמבר, 2019 -
בואי.
אנחנו מוכנים להצביע.
האם יש הצעה למצגת של טום?
אני מציע. - יש תומך?
תומך. - ההצעה הועלתה ונתמכה.
כל מי שבעד, אנא אמרו "כן".
כן.
יש מתנגדים?
ההצעה התקבלה.
תתקשרי למשרד שלו ותגידי לו לבוא לכאן.
המשרד של אדם נוימן. אוציא אותו מהמשרד מיד.
הוא לא עונה. - תשלחי לשם את אסתר.
כן, אני מבין שזה דחוף.
כן, בסדר. כן. תודה.
הוא בארץ, נכון?
מהמשרד שלו מסרו שהוא יגיע בקרוב.
תודה.
תיכנסי לדירה.
כי זו העבודה של העוזרת השלישית, אסתר.
עשיתי דברים מוזרים הרבה יותר כשהייתי שלישית.
אז אתה מבין את הבעיה.
- שיפוצי מטבחים -
כן. אני מבין.
יופי. השלושה הקודמים לא הבינו.
זה הפנג שואי, הוא פשוט… לא נכון.
לגמרי.
נכנסים ופשוט מרגישים… קלאוסטרופוביה.
לגמרי. - אז אני רק רוצה להרים ולפתוח.
סוף כל סוף יהיה לי מקום לנשום.
הדבר הראשון שחשבתי כשנכנסתי לכאן, לפתוח את המקום.
זה מה שהמקום צריך.
לקום לעבודה!
יש!
תרגיש חופשי להסתובב כאן. אתה בטח צריך לעשות מדידות
וכולי. - בסדר.
כן, אהובי.
ניפגש במכונית. - בסדר. אתה בטוח שאתה מוכן?
כן, ודאי. קדימה! - בסדר.
אהובי, אתה לא לובש חולצה.
שמישהו יביא לי חולצה!
אני רואה אותו.
בוקר טוב, כריס. - מר נוימן.
מי את?
אני אסתר. העוזרת השלישית שלך. - אסתר?
כן. פיל על הקו.
לא. פיל לא טוב להנגאובר שלי.
הוא אומר שזה דחוף.
אצל פיל תמיד הכול דחוף.
מר נוימן, בבקשה. - כריס.
היי, אתה יכול לענות לזה? - לא.
תגביר! תגביר, כריס! תגביר!
- וויוורק מפקדה גלקטית -
- ווי -
בסדר.
בסדר. בוקר טוב!
בוקר טוב, אדם. - בוקר טוב!
טוב לראות אותך. - מת.
אדם, הוועד זימן ישיבת חירום.
יופי, אחר כך, תעשי את זה.
- רבקה נוימן -
את יכולה ללכת לבונברי מארט
ולקנות לי סלט קיסר וקאמה לפני שייגמר להם?
למה לא התקשרת אליי? - אדם…
- וול סטריט ג'ורנל -
המאמר פורסם.
- אדם נוימן בנה את וויוורק וגם עלול לחסל אותה -
פאק!
- להתאמץ יותר -
תתעשת, בנאדם! תתעשת!
אדם, הדלת שלך פתוחה.
רבקה, הוועד יפיל את ההנפקה.
לקחנו הלוואה של 380 מיליון דולר והמניות שלנו הן הערבות.
שלוש מאות ושמונים מיליון, רבקה.
תביט בי. - 380 מיליון.
תביט בי. תביט בי.
פחד הוא בחירה.
היי. כבר אישרו אתכם. בסדר.
בסדר.
אתה סופרנובה.
מושלם, מושלם, מושלם.
אנחנו נבצע עסקה גדולה היום, איש קטן.
אנחנו נבצע עסקה גדולה.
תודה. עשיתם חזרות על הכול? - אין על מה.
הוא מוכן? הוא יודע את התפקיד? - עשינו חזרות.
כן. - בסדר.
שלום. אדם נוימן. קרולרס.
- 12 שנים קודם לכן -
יש לנו משהו שישנה לכם את החיים היום.
סרבלים עם מגני ברכיים לתינוקות.
- מגני ברכיים לתינוקות קרולרס -
בייביי. בוא אליי, בייבי.
בוא אליי, בייבי. בוא. - זה…
אתם לא מבינים. הוא עשה את זה קודם. - אדוני.
תנו לי רגע. - אדוני.
האם העסק שלכם יגדל?
ההבדל בין רעיון טוב לרעיון מעולה הוא יכולת הגדילה.
זה מסוגל לשנות את תעשיית האופנה,
זה יגרום למתחרים שלכם להתנדנד כמו על נעלי עקב.
אחותי, עדי, תדגים עכשיו.
עקב מתקפל לאישה פעילה,
כי אסור להקריב את הסגנון למען הנוחות. נכון?
זחל, תינוק. זחל. זחל אליי. - אדוני.
אתם רואים? הוא עושה את זה.
שימו לב לברכיים.
- יזמות 301 חיי רעיונות -
זה בא במגוון צבעים,
החל בדם שור וכלה בסגלגל.
יש אפור-חום, יש דובדבן.
יש לנו חום, חום כהה…
לא רצינו להיאלץ לעשות את זה, אבל ניקולס, הייתה בינינו עסקה.
יש לנו שחור, יש שרטרוז…
חרא! חרא!
ניקולס, ידידי הקטן. בבקשה, הייתה בינינו עסקה.
אני… זה… - המעלית הכי איטית במנהטן.
אולי אפילו בעולם כולו.
כן.
יום שישי מרגש, מה?
כן, אתה יודע. - כן.
אוכל תאילנדי? - סיני.
סיני. - כן. כן.
היי, רוצה כוסית?
תשמע, הרגע קניתי אוכל אז…
בסדר, תביא אותו. לא אכפת לי.
תסריח את הדירה שלי. אני מת על זה.
אתה רוצה שאשתה כוסית בדירה שלך?
זה מוזר כל כך?
אנחנו שכנים.
בניו יורק, כן, זה מוזר קצת.
טוב, אני לא מניו יורק. אני מישראל.
ושם זה לא מוזר בכלל.
למעשה, אנחנו מבקרים זה בדירה של זה כל היום.
השכנים הם החברים הכי טובים שלך.
תשמע. אחותי בדרך הביתה.
רק היא ואני גרים כאן. היא דוגמנית על, דרך אגב.
אבל נשמח לחברה, אם תרצה לקפוץ לכוסית,
בלי לחץ.
אולי בירה זריזה.
נמנעים מקשר עין.
אז הצעתי לאחותי תחרות.
מי יכיר יותר שכנים בחודש?
נחש מי מוביל.
איפה אחותך?
היא תגיע בקרוב.
שיט. חשבתי שיש כאן שישייה.
יש לי קצת הייניקן במקרר. אני יכול לעלות למעלה.
מושלם. מעולה.
מעולה, מעולה, מושלם.
אתה רוצה רוטב סויה?
כן, בטח. - אז תביא כשתהיה למעלה.
ועכשיו, אדם נוימן!
דמיינו את זה.
- קולג' ברוך -
הרגע סיימתם את הקולג', יש לכם תואר יוקרתי מברוך,
השגתם את העבודה הראשונה שלכם. אז כמה אתם מרוויחים?
משכורת התחלתית של בוגר קולג' בניו יורק היא 41,000 דולר.
אחרי מסים, 29,000 דולר.
אז איפה נגור?
שכר הדירה השנתי החציוני לדירת חדר בעיר:
שלושים ושמונה אלף דולר.
אז תשכחו מחדר שינה.
דירת סטודיו, 32,000.
תשכחו ממנהטן.
אפשר לנסוע ברכבת מהובוקן.
אולי במעבורת מסטטן איילנד.
עכשיו תארו לעצמכם את החיים בעיר,
בבניין מודרני עם כל מה שדרוש
בשבריר מהמחיר.
אני מדבר על מגורים משותפים.
חדרים משותפים, הוצאות משותפות, חוויות משותפות, זיכרונות משותפים…
חיים משותפים.
ברוכים הבאים ל"קונספט ליבינג".
- קונספט ליבינג -
בבקשה. בבקשה. בבקשה.
חברים, אתם המשקיעים. תתערבו.
זה נשמע כמו חדר מעונות.
כן, בדיוק. תודה רבה.
אני לומדת בקולג' כדי למצוא עבודה
כדי להרוויח כסף כדי שלא אצטרך לחיות במעונות.
כן, ומי מנקה את השירותים?
אתה והדיירים האחרים.
אלה השירותים שלך. הם שלך.
אז בעצם זה גרוע יותר ממעונות.
אני מבוגר קצת מרובכם,
אז אגלה לכם סוד קטן.
את רוב חייכם תבלו
בניסיון לשחזר את מה שיש לכם עכשיו.
כל בית בהמפטונס, כל נסיעה לווגאס, כל מסיבת רווקים,
הכול נועד כדי לחיות שוב את זה. את הרגע הזה.
אתם תרדפו אחרי התחושה הזו כל חייכם.
אז אתם יכולים להיכנס עכשיו כשהשווי מוערך בחמישה מיליון,
או שתיכנסו מאוחר יותר עם כולם ב-100 מיליון.
תודה רבה, אבל לא דיברתי אליכם.
מר סילבסטרו.
אני לא מחפש ציון 100 בקורס במנהל עסקים בקולג' עירוני.
אל תיפגעו. אני מחפש משקיע.
החברה שלך השקיעה יותר מ-300 מיליון בחברות סטרט-אפ שקשורות לנדל"ן.
ולא משנה מה סיפור ההצלחה הכי גדול שלכם,
זה יניב פי עשרה רווחים.
אני חושב שאילו היית יכול להכניס לבקבוק את הביטחון העצמי שלך,
הייתי משקיע בזה.
אבל זה לא בשבילי.
אני מסכים עם חבריך לכיתה. אני לא רוצה לנקות שירותים משותפים.
אציע לך בקצרה עוד רעיונות.
קרולרס, סרבלים לילדים עם מגני ברכיים.
זה שהם לא אומרים את זה לא אומר שזה לא כואב.
ונעל עקב לאישה עם עקב מתקפל
שתחולל מהפכה בתעשיית האופנה.
אני יזם סדרתי.
אני רק צריך משרד והשקעה ראשונית קטנה.
מה דעתך?
אני חושב שאו שתהיה מיליארדר,
או שיעצרו אותך.
תודה על הזמן שלך.
בסדר, הבא בתור…
אדם. היי.
אמנם אין לי חמישה מיליון,
אבל אני יכול לסדר לך משרד זול.
בבניין שלי.
בברוקלין. - בברוקלין?
ג'ורדן פרנס.
ג'ורדן.
ג'ורדן פרנס. טוב לראות אותך שוב, אחי.
טוב לראות גם אותך. - טוב לראות אותך.
שמי מיגל.
אני עובד בג'ורדן פרנס.
אמריקן אפרל לקוחות שלנו.
אמריקן אפרל. בגדים יפים.
כן. - אני מת על החולצות.
אני עובד במשרד האדריכלות שמעצב את חנויות אמריקן אפרל.
אה, משרד האדריכלות. - כן.
אז… אתם לא אמריקן אפרל?
לא. דיברנו פעם. אתה יודע את זה.
החברה שלי.
התחלת איתה במסיבת יום ההולדת.
מה? - ליסה.
אני הזמנתי את השוטים, זוכר?
הזמנתי… - שוטים.
שוטים! שוטים! שוטים! - שוטים! שוטים! שוטים!
אחת, שתיים, שלוש, ארבע. - אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
לדלת האחורית!
מיגל מ… - מקלווי.
כן. מיגל מקלווי. - מיגל מקלווי. ברור.
כן. - אל תדבר שטויות.
ברור שאני זוכר אותך. אני זוכר. - ברור.
עכשיו ספר לי על המשרד.
אני יכול להראות לך.
בסדר, בוא נלך.
שוטים! שוטים! כן. - שוטים! כן, הייתי שם.
רגע, אז חמש אימהות? - כן.
ינקת המון, אין פלא שאתה גבוה כל כך.
זה היה קולקטיב מטריארכלי. בלי גברים.
גדלתי בקומונה.
רגע, גדלת בקומונה? - כן.
אני גדלתי בקיבוץ.
אנחנו נשמות תאומות, אתה ואני.
וואו. - אני מת על זה.
זה המקום.
כן!
וואו. כאן זה מתחיל.
אני יודע. - עכשיו אשתוק.
אתה רוצה לראות את זה?
לראות?
לארי וסרגיי הקימו את גוגל בחניה מקורה.
בזוס התחיל בסטארבקס.
אתה תהיה המיליארדר הראשון שיתחיל בארון ציוד.
יצא מזה סיפור מעולה.
אני לא רוצה להיות מיליארדר. אני רוצה להיות טריליארדר.
תזכיר לי את שכר הדירה.
שבע מאות וחמישים לחודש.
תוכל לעמוד בזה? - אמצא דרך.
- מסיבת גג! יום שבת, די-ג'יי ודוגמניות -
- תביאו משקאות (20 דולר כניסה) -
תעשו חיים. תעשו חיים. תודה שבאתם.
אולי אתה צריך להיות מארגן מסיבות.
לא, אני לא מארגן מסיבות. אני יזם סדרתי.
את יודעת את זה, בסדר?
אני עושה את זה רק כדי לשלם על המשרד.
סליחה. - תודה שבאת. תודה. תיהנה.
סליחה. אני מנסה לצאת.
סליחה. סלח לי.
לא, אין החזרים.
בסדר. - אפס.
אתה יכול לשמור את הכסף ולקנות חולצה.
לקנות חולצה? - כן.
זו החולצה האהובה על אחותי. זה מש.
את מכירה מש?
נפגשנו. - נפגשתם?
כן. - פגשת גם את הטווס?
פגשת את הטווס? - לא.
כי הערב "אטווס".
אה, טוב, לטווסים אין פטמות.
ברור שיש להם פטמות. לכל דבר יש פטמות!
היי, מי זו?
לא יודעת.
אציע לה לצאת איתי.
היי.
שלום.
לא קלטתי את השם שלך.
האם אני מתכוונת להגיד לזר שלובש מש
ועקב אחריי למעלית את השם שלי?
לא. - אני אדם.
אדם נוימן. זו המסיבה שלי.
את רואה? אנחנו כבר לא זרים.
אתה עדיין לובש מש.
טוב, אילו לא הייתי לובש מש, היית יוצאת איתי לדייט?
אני לא יוצאת לדייטים. תודה.
את אוכלת?
נאכל לצאת לארוחת ערב. - ביי.
תספרי לי למה את לא יוצאת לדייטים.
רגע. לפחות תגידי לי מי הביא אותך למסיבה.
שלחו את הידיים קדימה ושבו בתנוחת הכיסא, אוטקטאסנה.
הורידו ידיים אל הבלוקים. אפשרות, ישרו את הרגל מאחור.
נשפו.
- חיל הים -
תתרוממו.
עכשיו נעבור לסוקהאסנה. תנוחה קלה.
תביאו את הידיים אל לב.
נמסטה.
לחיים.
מחיאות כפיים למורה.
קדימה. קדימה.
איזה שיעור. - תודה.
איזה שיעור. כלומר, וואו. - תודה רבה.
הזרימה בזרימה הייתה… זורמת.
יפה מצדך. תודה. - כן.
יש לי צמרמורת. עדיין.
לרוב אני בקורס המתקדם,
אבל חשבתי לקפוץ כדי לבדוק איך הולך למתחילים.
באמת? - כן.
אה, אצל מי למדת? - כל הגורואים הגדולים.
כולם? מדהים. - כן.
כן, אבל אני בין גורואים עכשיו.
אני מחפש חדש.
לרוע מזלך אני לא גורואית, אני יוגיני.
יוגניני?
זה לא מה שאמרתי.
אולי תוכלי להסביר לי את ההבדל
כשנאכל משהו קטן יחד?
אולי תחפש את זה בגוגל.
אם להגיד את האמת, אהיה עסוק בחיפוש בגוגל איך מתקנים קרע במפשעה.
תודה רבה שבאת לשיעור.
תרגיש חופשי להשאיר תרומה בקערה.
נמסטה.
היי.
תראו, תראו.
גם את עושה כאן קניות. איזו עיר קטנה.
אתה עושה קניות כאן? במרחק 70 רחובות מהבית שלך?
הקציצות נטולות הבשר הן… אדירות.
ובאת לכאן כדי לקנות בננה אחת.
אני אוהב סחורה טרייה.
תודה.
2.49.
על בננה?
את לא רוצה לדעת אם היא שווה 2.49?
נו, היה שווה לבוא עד כאן?
בשביל דייט איתך? בהחלט.
כוסית.
אני מת על כוסיות. - אחת. כוסית אחת.
אני אוהב כוסית.
אל תפשל. - למה שאפשל?
פישלתי. אני מצטער. - התחננת לדייט במשך שבועיים,
ואז איחרת ב-45 דקות?
אני יודע, אני יודע, אני יודע, אני יודע.
את צודקת. את צודקת. אני מתנצל.
בבקשה, תני לי להסביר.
סגרתי עסקה. עסקה גדולה מאוד.
אני לא יודע אם אמרתי לך, אבל אני יזם סדרתי.
כן, אמרת לכולם במסיבה.
מה אפשר להציע לך לשתות, אדוני? - אשתה מה שהיא שותה.
שמע מה עומד לקרות.
אסיים את כוס היין שהוצאתי עליה 22 דולר
ואז אעזוב.
תשמעי, אם את מתכוונת לצאת מכאן בסערה, את צריכה אנרגיה.
אז אני מציע שננשנש משהו.
אה, המתאבנים נראים טובים עוד יותר מהמנות העיקריות.
אני טבעונית ביותר.
אפילו לא טקיטו?
לא, אני לא יכולה. אני כותבת טור בבלוג הוולנס של בת דודתי גווינית'.
רגע, גווינית'? כמו… פלטרו?
היא סתם בן אדם, בסדר?
אדם יפה מאוד.
כמעט סיימתי את הכוסית שלי.
טוב… בואי נזמין.
רק שתדעי, אני מקפיד מאוד על בריאות.
רק דברים טהורים נכנסים לגוף שלי.
גופי הוא מקדשי.
בולשיט. בולשיט.
בולשיט.
בולשיט? - בולשיט.
אתה, ידידי, קשקשן מוחלט.
כל מילה שיוצאת מהפה שלך מהרגע שהתיישבת הייתה שקר.
אתה מזיע כי רכבת לכאן על אופניים.
המכנסיים שלך מקומטים במקום שדחפת אותם לתוך הגרביים.
אתה לא מקפיד על בריאות. אתה מעשן בשרשרת.
קצות האצבעות שלך מוכתמים, ואתה מסריח מעשן, דרך אגב.
אתה רוצה להזמין רק מתאבנים כי אתה תפרן
ודבר אחרון, לא איחרת כי סגרת עסקה גדולה,
איחרת כי אתה מניאק.
ומה איתך?
מה איתי?
מה איתך? מורה ליוגה?
את מתכוונת להפוך את העולם למקום מואר ונוצץ יותר
בכך שתלמדי כמה עקרות בית משועממות מהאפר איסט סייד
איך להריח את חורי התחת שלהן?
את קוראת לי קשקשן?
ראיתי כמה כסף הרווחת בסוף השיעור שלך.
זה היה הר של מזומנים.
אתה מדבר על קופסת התרומה?
קופסת תרומה. זו תמיד תרומה. - היוגי לוקח את כל זה.
אני בהכשרה, אז משלמים לי דולר אחד למתרגל.
כמו חשפנית.
אביא את החשבון.
החברות שלך לא יצליחו לעולם.
ואת לא תמצאי הארה כך.
לפחות אני מאמינה במשהו.
ומה זה אמור להביע? - בגדי תינוקות? באמת?
אתה מבין בתינוקות בכלל? - מה יש הרבה בעולם? תינוקות.
את יודעת מה הם צריכים? בגדים. וחשוב מכך, למה אכפת לך?
רוצה להסתלק מכאן?
אתה עושה צחוק?
חשבתי שזיהיתי את הבעת הפנים. - אלוהים אדירים.
לא, לא. חכי, חכי, חכי.
שכחתי את הארנק שלי.
קרבו את המרפקים לצלעות, רדו בנשיפה. ארבע, שלוש…
אדם?
מה אתה עושה?
אני מצטערת מאוד על ההפרעה.
תנוחו בבקשה בתנוחת הילד.
אסור לך להיות כאן. - יש לי פגישה.
אלוהים אדירים. - אתה לא עובד עליי, אדון איש יוגניני.
מה אתה עושה? - אתה לא עובד עליי לרגע.
רבקה, יש בעיה?
כן, הבעיה היא שאני רואה אותך.
אני רואה אותך. - אלוהים אדירים.
מתחת לכל הנמסטה, הקטורת, הפסלונים של בודהה, אתה סתם קשקשן.
עליי לא תעבוד.
נכנסתי לאתר שלך.
שמונה שיעורים ביום, חולצות ומים קדושים במחיר מוגזם.
אתה מרוויח טוב.
הוא מרוויח טוב. טוב מאוד.
ואתה מרוויח טוב מאוד
כי אתה מכנה את המדריכים שלך "תלמידים" אבל משלם להם כמו למתמחים.
אז זה מה שעומד לקרות.
במקום שאתה תיתן לרבקה דולר על כל מתרגל,
היא תשמור את התרומות ותשלם לך דולר על כל מתרגל.
אתה מבין?
רבקה, טכנית, את לא אמורה להרוויח…
או שאתן לה סטודיו משלה,
ניקח את כל התלמידים שלך.
הם יבואו כי נשלם להם
וכי הלקוחות שלך נמצאים כאן בשבילה ולא בשבילך,
אנחנו ניקח גם את כל הלקוחות שלך.
היא המוארת, לא אתה.
אני יזם.
ואני חי למען הרס.
תודה על הכוסית.
אז אחרי הקולג' עברתי ללוס אנג'לס והלכתי על עניין המשחק.
ואתה יודע, למדתי כל מיני דברים על עצמי ועל העולם,
והסוף.
מה למדת?
איך לנצח במשחק החיים.
איך לנצח במשחק החיים?
כן, אני יודעת. זה… - בסדר, את חייבת לגלות לי.
את חייבת לשתף אותי בסוד. - אני לא יכולה. אתה לא תבין.
אני לא אבין? - לא, אתה לא תבין.
בסדר, אני אבין.
לא, לא נראה לי… - אני אגלה.
תגלי לי. תגלי לי. - תפסיק.
לא, תפסיק. - איך מנצחים במשחק החיים?
איך מנצחים במשחק החיים? - תפסיק!
איך מנצחים?
מה הסוד? אני צריך לדעת.
ב… דייט שלנו.
אמרת…
אמרת שהעסקים שלי ייכשלו.
התכוונת לזה?
כן.
אני חושבת שזה מכיוון…
שלא אכפת לך ממה שאתה מוכר.
אין כוונה מאחורי העבודה שלך.
מה חשוב לך?
ממה אכפת לך?
נכון? חייב להיות משהו שאתה אוהב חוץ מכסף.
ברור.
מתי היית הכי מאושר?
זה קל. כשהייתי ילד.
בקיבוץ.
גדלת בקיבוץ? - כן.
לא ידעתי שעדיין יש דבר כזה.
רגע, איך זה היה? - יש דבר כזה.
זה היה כמו מחנה קיץ באמריקה.
מושלם. מושלם.
תיצור עסק מהתחושה הזו.
תעשה מה שאתה אוהב.
כך מנצחים במשחק החיים.
התינשאי לי?
לא.
עוד לא.
אתה חושב שאכפת לי שזה חג ההודיה?
תעבדו בחג, חבורת זבלים עלובים.
העיקר שהחנות תיפתח.
זה לא קשור לחג ההודיה, זה קשור לשרשרת האספקה.
אם אין לכם את החומרים…
היי. - היי.
זו העונה העמוסה ביותר…
לחזור אחר כך? - לא.
אני צריך שהיא תיפתח. לא אכפת לי מה אתם צריכים לעשות.
מה שלומך?
תזיז את התחת ותעשה את העבודה. אתה כתבת את הלו"ז.
אני מבין אותך ואנחנו מטפלים בזה. אשלח את הלו"ז החדש…
אתה רוצה להקים איתי עסק?
זה לפתיחה בינואר. - בהחלט.
אתה לא רוצה לדעת מה הוא?
כן. כן, בהחלט.
משרדים משותפים.
כל מה שהצעתי בכיתה בהקשר של "קונספט ליבינג",
אבל למקום העבודה.
אני מת על זה. - אתה אוהב את זה?
אני מת על זה. - אתה מת על זה?
למה אני?
אני צריך אדריכל שלא אצטרך לשלם לו.
אתה מבין בכלל מה אני אומר?
בסדר, אני בעניין.
היי, מיגל, חתיכת טיפש, אתה מקשיב לי?
אתה על השתק? - אקבע את הפגישה עם בעל הבית.
תוציא את השיחה מהשתק או שאני נשבע…
לא. אני יודע. אני מבין לגמרי. - אתה מבין?
אתה מקשיב לי בכלל?
הקשבתי כל הזמן.
זה שחר של עידן חדש.
עידן הכלכלה השיתופית, יזם סולו.
עידן שבו כל אחד מאיתנו הוא בעל בית
והעסק הוא אנחנו.
כמו שג'יי-זי אומר… - אני יודע מה זה משרד שיתופי.
אז אתה יודע שבהערכה שמרנית זה רעיון של מיליארדי דולרים.
מיליארדים?
מיליארדים. - מיליארדים.
אולי יותר. - בקלות.
אתה בקושי מצליח לשלם שכר דירה…
ואתה רוצה שאתן לך קומה שלמה?
תשמע, אתה מנהל… סליחה שאני אומר את זה, חברה מטופשת מאוד
לבגדי ילדים.
מטופשת? יש המון תינוקות בעולם. זה עמיד למיתון.
ואתה לא מבין בנדל"ן.
לי יש תואר באדריכלות.
יש לו תואר באדריכלות.
אתה יודע מה, רנדל? אתה לא מבין דבר בנדל"ן.
ואתה יודע איך אני יודע?
כי אילו היית מבין, לא היו לך קומות ריקות, רנדל.
בסדר, שיהיה לכם יום טוב, חברים. - לא, לא, לא.
נביא את ההצעה שלנו מחר. - אל תעשו את זה, בבקשה.
נביא את ההצעה שלנו מחר. - בבקשה אל תביאו את ההצעה שלכם.
אני מבטיח לכם… - לא, זו הצעה.
זה 17 עמודים. - כן.
בעיקר תמונות.
אל תביאו לי את ההצעה, בבקשה. - לא, לא, לא.
מה יש לך להפסיד, חוץ מהזדמנות להרוויח מיליארד דולר?
מחר. - בסדר, הגיע הזמן ללכת.
אנחנו צריכים תוכנית עסקית.
כן, אני יודעת. אמרת לו שתהיה לנו תוכנית מחר.
בכל סיפור עסקי גדול יש לילה של עבודה.
בסדר, אז נקנה אוכל, משקאות.
לא, לא אנחנו. אתה.
הצד החזק שלי הוא מכירות, ומכרתי לו.
תורך. ו… שיהיו 17 עמודים.
שבע עשרה. - כן, אבל לא סגרת את העסקה.
סגרתי. הוא פשוט עוד לא יודע את זה.
- למשרדים -
פא…
קדימה! אנחנו נאחר.
קדימה, קדימה, קדימה. - בסדר, חמש דקות!
מושלם.
היי, אתה מזיע כמו חזיר. - אני יודע.
רנדל, כמו שהבטחנו, הצעה בת 17 עמודים.
בבקשה. גרינדסק.
גרינדסק.
זה גרינדסק מיועדת ללקוחות עם מודעות אקולוגית.
מדובר במרחב משרדי.
- המשרד החדש הגיע -
אתה יודע, חברות עם נטייה אקולוגית.
לוחמים אקולוגיים. - לוחמים אקולוגיים.
ממוקדים בעתיד. - בדיוק.
שותפים לעולם.
קשה לי להודות…
אבל זה דווקא די מרשים.
אבל כשמדובר בהוצאות הבנייה ובהשכרה לטווח קצר
למסבלטים לא מוכרים,
זה קצת מסוכן מדי בשבילי.
לא, לא. שמור את זה. זה שמור את זה.
הדפסנו הצעה לכל משקיע שהתעניין,
זו שלך. זו מזכרת.
בסדר, תודה על הזמן שלך.
בסדר, בוא נלך. - רק רגע.
עם איזה משקיעים אחרים דיברתם?
מי עכשיו?
ארקר, נכון? - ארקר.
אלה היו ארקר ואז טו טריז.
קדימה. קדימה.
רק רגע.
תנו לי להציץ בזה שוב.
תעבור בבקשה לעמוד שש.
נו? - אנרגיה מעולה.
מעולה. אנרגיה מעולה. אנרגיה מעולה.
נתחיל להראות את המקום מחר, נכון?
להראות את המקום? - להראות אותו.
אנחנו צריכים שולחנות עבודה.
מיגל, אנחנו לא מוכרים שולחנות עבודה.
אנחנו מוכרים חוויה.
אנחנו? - סגנון חיים.
קהילה. - כן.
בסדר, אפשר להסכים לפחות ששולחנות עבודה יעזרו?
לא, אי אפשר.
אבל…
שולחן עבודה אחד מחולק לשניים זה…
שמונים על 60, נכון? - 80 על 60. כן.
תעשה לי טובה ושכב.
על הרצפה? - כן, שכב.
קדימה, שכב. ממש כאן.
הראש שלך… כן. מושלם.
ורבקה, בשבילי.
אתה רציני? היא מלוכלכת. - כן, תשכבי. בבקשה.
זה לא נורא. לא נורא.
כן, ליד הראש הגדול שלי. - אני לא מבין. הרצפה מטונפת.
הראש הגדול והיפהפה שלו.
זה טוב? זה מה שדמיינת? - כן, זה מושלם.
זה מדהים. בסדר.
אז בעצם
שולחן עבודה מחולק לשניים זה מיגל על רבקה.
זה היה מפעל שוקולד בשנות ה-20.
אם שואפים עמוק מספיק… אפשר עוד להריח את הקקאו.
אז נייר הדבק הוא השולחנות? - בדיוק.
כן.
איזה שולחנות עבודה?
מיגל?
אביא את הקטלוג.
כן.
זה החלק האהוב עליי.
נכניס משחקי וידאו בעמידה לכאן.
בר מלא שם.
הכול על חשבוננו.
זה יכול להיות קומבוצ'ה ביום והפי האוור בכל ערב.
כן.
אני לא יודע. אני לא יודע.
תשמע.
אם אתה מחפש משרד לדפוק בו כרטיס,
זה לא בשבילך, בסדר?
אני אומר לך את האמת.
אני רוצה שתיקח את השולחן שלך ותהפוך אותו לקומה שלמה.
אני רוצה שתכיר את אשתך כאן.
אני רוצה שתמצא שותף עסקי חדש
תוך כדי משחק פונג בירה
ותשתכר עד כדי כך שביום למחרת תגיע רק בצהריים.
בסדר? אני רוצה שתקרא מאמר בעלון שלנו שייתן לך רעיון
שישנה לך את החיים.
כן. - אני רוצה שתבנה את החלומות שלך,
שתמצא את עצמך.
ואני רוצה שלא תפחד להיכשל.
זה חשוב.
הכי חשוב.
אפשר לתת מקדמה?
בהחלט.
היי, מיגל, תביא את החוזה.
בסדר, בלי חמאה, בלי גבינה, בלי שום דבר, בסדר?
בהחלט. משהו לשתות?
בסדר. בסדר גמור.
פנטסטי. - תודה.
משהו בשבילך, אדוני?
אדם, אתה בסדר?
תני לי רגע, בבקשה.
רק רגע.
אתה בסדר? לאן אתה הולך? - כן.
אני מצטערת. אפשר לקבל רגע? תודה.
אחרי הנפילה, מכירות מהירות, סגירות.
הרעיון שלי עובד.
לפחות גרסה שלו.
היית השופט בתחרות העסקים שלנו בברוך.
נכון. - אדם. אדם נוימן.
כן. מצטער, חלף זמן מה מאז.
טוב, טעית בגדול כשלא השקעת.
טעית בגדול. הקמתי את החברה
ואנחנו צפויים להרוויח 200,000 בשנה הראשונה שלנו.
וואו. - כן.
אמרת 200,000? - 200,000, כן.
ברכותיי. - 200,000.
נחמד. זה מה שהמזכירה שלי מרוויחה.
חסרים לך כמה אפסים.
טוב לראות אותך, אדם.
תיהנו מהארוחה שלכם.
היי.
אפשר ללכת? אפשר פשוט ללכת?
אתה בטוח? - כן, בואי. בבקשה.
בסדר. - בסדר.
מה קרה שם?
אסור היה לי ללכת לשם. - למה? מי הם?
זה לא משנה.
לא משנה. - אדם, אתה יכול להביט בי, בבקשה?
לא עשיתי כלום. כלום!
אתה צודק.
לא הגשמת דבר.
בהשוואה למה שתעשה.
אני יודעת. אתה גדול מגרינדסק.
אבל אתה חייב להראות להם.
אם לא, הם לא יכבדו אותך לעולם.
אתה צריך להראות להם.
מה להראות להם?
מה להראות להם, רבקה?
אתה סופרנובה.
רבקה.
אתה משתפר בזה.
- משרדים למכירה -
- רחוב גרנד 154, מנהטן -
גרנד 154.
במרחק רחוב אחד מברודוויי, מרחק הליכה לשוק איכרים.
המון מסעדות. המון מסעדות. - המון.
זה מושלם. - מדובר במנהטן.
יש לי בניין מצוין בפלימות' 195. שכח ממנהטן.
מיגל. נכון?
אני לא מדבר רק על מנהטן.
אני מדבר על לוס אנג'לס, על לונדון, על פריז, על דובאי.
בסדר, רק רגע. תשמע.
בשלב מסוים בחיים,
אתה צריך לשאול את עצמך "כמה זה מספיק?"
אז תקנה את החלק שלנו.
אני מבין.
לא ניסית לשכנע אותו להיכנס למנהטן.
טוב, אילו הוא היה מסכים…
כן, אבל ידעת שהוא לא יסכים.
מיגל, בעבודה הקודמת שלך, כמה הרווחת, 15 דולר לשעה?
שמונה עשרה.
הרגע הרווחנו 500,000 ב-20 דקות.
ברכותיי.
הוכחנו שהרעיון עובד.
עכשיו הם לא יכולים להגיד "לא".
לחיים.
לא. - לא.
לא. - האמת היא…
לא. - לעולם לא.
לא.
לא. לא? זהו זה? פשוט לא?
תשמעו, אנחנו עדיין מתאוששים מההריסות של משבר הנדל"ן.
אנחנו רוצים דיירים עם אשראי טוב.
ציון האשראי שלכם הוא כמו של סטודנטים.
לא אשכיר לכם ולמען האמת,
לא נראה לי שמישהו ישכיר לכם.
תחזרו לדמבו.
שוק שאתם מכירים.
חתמנו על התחייבות לא להתחרות בשותף הקודם שלנו.
אנחנו… לא יכולים לחזור לברוקלין.
טוב, זה לא היה נבון מצדכם.
לא, לא. אני… - אני מצטערת, אדוני.
אתה לא מופיע בלו"ז. - ברידג'ט, אני… כן.
שלחתי את המייל ביום חמישי.
בסדר, תזכיר לי את שמך, אדוני?
אדם. אדם נוימן. - בסדר, אדם נוימן.
אנחנו מחפשים את מיקום הדגל שלנו במנהטן ו…
אני מצטערת. אין לנו תורים.
יש זמן מתאים יותר להתקשר?
יש לנו את המידע שלך. נתקשר אליך לקבוע פגישה.
בסדר, תודה. עוד שאלה אחת.
שוב, אין לנו תורים פנויים.
אני יכול לבוא מחר,
ישירות למשרד. - מחר אנחנו עמוסים.
עוד… - שיהיה לך יום נפלא, אדוני.
איזה יום, איזה יום.
אנשים.
איך היה היום שלך?
בסדר.
רק בסדר?
כן, רק בסדר.
באמת בסדר, או רק בסדר?
רק בסדר.
בסדר.
היי.
אני מצטערת. זה טיפשי מאוד.
אני…
פעם הרגשתי בבית בסטודיו,
ועכשיו, בכל פעם כשאני נכנסת לשם,
אני מריחה מרק אינסטנט.
הוא לא יוגניני אמיתי ממילא.
אני יודעת, אבל אני מרגישה את ריכוז המלחים
ואת הסבל של החיות ואת הזיוף ואת הבולשיט.
היי. - פשוט חשבתי שזה הקטע שלי.
חשבתי, "זהו זה. זה הקטע שלי. זה הקטע שלך. יש לך קטע.
את בבית."
לא. - אני לא יכולה, אני פשוט…
אני לא יכולה להיות כלום שוב.
אני פשוט לא יכולה להיות כלום שוב.
לעולם לא תהיי כלום.
רבקה, רבקה, רבקה.
לא רציתי להגיד לך את זה, אבל ראיתי אותו פעם בתור בפופאי'ס.
את גדולה מזה.
את מנהיגה.
את מורה. את אמנית.
כישרון עצום.
יש עוד המון דברים לחקור בחיים.
את במסע. את תמצאי אותם.
אתה באמת חושב כך?
לא.
אני מאמין בזה.
רד אל הרצפה.
על הרצפה? - כן.
בסדר. אני יורד אל הרצפה.
שלום.
כרע ברך.
לכרוע ברך?
כן.
כן?
כן.
כן?
כן. - לא.
כן. - בוא נעשה את זה.
כן, כן, כן!
בראתי אותך מתוך כוונה.
כך קוראים לזה?
זה נכון. עשיתי את זה. זה עובד.
לא. באמת?
תעצום עיניים.
בסדר, העיניים עצומות. - בסדר.
אם תשלח אנרגיות חיוביות לעולם…
היקום יפתח לך דלתות.
שלא תעז. לא.
תתמקד באנרגיה הרוחנית שלך.
בהקרנת האנרגיות האלה.
בסדר, אתה מרגיש את זה?
אני מרגיש את זה. - אתה מרגיש את זה?
כן.
בסדר.
אדם.
היקום מתקשר אליי. - מה?
שיט.
יבגני ריזקוב.
יש לי פגישה עם יבגני ריזקוב.
את קוסמת.
אני צריך לספר למיגל.
אתה עשית את זה. לא אני.
לא, אני לא יודע.
קורה כאן משהו, אבל זה מוצא חן בעיניי.
זה לא רע. זה לא רע.
היית צריך לענוב עניבה.
אבל זה צווארון וי.
לא, הוא שנורר.
הוא ממשפחה של שנוררים.
זה התחיל ממקומות חנייה.
עכשיו אנחנו נותנים לו כסף כדי שישדרג את מערכת המיזוג?
אתה מסוגל.
לך לדווין ריד וקנה לו מאוורר.
תן לי לטפל בפריק ופראק.
חברים…
יש לי עשר דקות.
בסדר. טוב…
החברה שלנו מיוחדת כי זה לא רק משרד שיתופי
זה סגנון חיים.
תודה אמביין אנושי.
אתה יודע מה? המקום הזה לא מתאים לנו, למען האמת.
הוא לא מתאים.
אבל תודה. תודה.
מיגל, בוא נלך. - לא?
לא. אבל תודה על הזמן שלך.
תודה רבה. אנחנו מעריכים זאת ו…
למה לא?
טוב…
יש חלונות רק לצפון ולמזרח, בשני המקרים לתוך בניינים אחרים.
החלונות הם מאקריליק, הרצפות הן אסון.
זה כמו שדה קרב.
חייבים לרצף.
נכון? ריצוף. - נכון.
כן, זה אסון.
במארס זה בטח נראה כמו ארון קבורה מבטון, נכון?
מספטמבר ועד מארס.
ויש אזבסט רב כל כך
שלמיגל יהיה גידול לפני שיצא מהבניין.
לא. במקרה הטוב אפשר לקוות… אתה מסכים איתי?
במקרה הטוב אפשר לקוות למשהו תפל ושימושי.
תפל ושימושי זה לא בדיוק העניין?
לא. בכלל לא. ההפך הוא הנכון.
אנחנו עושים משהו שונה.
אנחנו מקימים קהילה.
סגנון חיים.
אל תיפגע, אבל איש לא יסתובב
עם חולצה שכתוב עליה "ריזקוב ושות'".
אבל במקרה שלנו כן. - בסדר, פה גדול.
איך תעשו את זה?
אסביר לך.
בעצם,
אראה לך.
בבקשה. בוא איתי.
זה… כך ייראה המחר.
ויהי אור.
משרד פתוח ורחב שאנשים יכולים לדבר, ליצור, לאכול ולשחק בו.
ליצור עסקים, ידידויות, זיכרונות ו…
ואולי אפילו… אולי אפילו להתאהב.
אם אתה עדיין לא רואה את זה, אולי אתה יכול להרגיש את זה.
ראית את התמונות האלה?
הבניין הזה גרוע.
הבניין הוא לא העניין.
האדם הוא העניין.
הוא משקיע. נכון?
אנחנו צריכים משקיע?
משקיע ישיג לנו את הכסף.
הכסף ישיג לנו בניינים שאינם גרועים.
אז מה התוכנית? איך תגרום לו להשקיע?
אדם יברא את זה.
אני רוצה להיות השותף שלכם.
אנחנו לא מחפשים שותף. אני מצטער.
לא שותף. משקיע.
יש לך מספר בראש?
אסור שהוא יהיה נמוך מדי.
אבל אסור שיהיה מגונה.
לכל אחד יש מספר.
אני רוצה לשמוע את המספר.
אפשר… אתם מתכוונים לתת לי לראות את המספר?
חבר'ה, זו בדיחה?
כי אי אפשר להיכנס לפגישה עם יבגני ריזקוב ולהגיד,
"היי, החברה שלנו,
שאין לה עובדים, אין לה מכירות, אין לה בניינים…"
אין לנו אפילו שם.
ואנחנו אומרים שהיא שווה 4.5 מיליון דולר?
מיגל, יש לנו מאות בניינים,
פשוט עוד לא השגנו אותם.
השווי הוא פשוט הסכום שמישהו מוכן לשלם.
זה לא עניין של כסף. זה עניין של ערך.
השאלה היא איך אתה מעריך את עצמך.
אדם, זה טירוף.
אדם. היי, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
אנחנו נצא אידיוטים.
ארבעה וחצי מיליון דולר?
אדם. אדם, בבקשה. - מיגל. מיגל.
פספסת אפס.
ארבעים וחמישה מיליון.
חמישה עשר מיליון לשליש.
אני לא יכול לעמוד במספר הזה.
כמה זה חי?
שמונה עשרה.
שמונה עשרה זה מספר מזל בעברית.
זה אומר שאתם מברכים אותי ואת ההשקעה שלי לחיים ארוכים וטובים.
תוסיף 18 סנטים בסוף ועשינו עסק.
חמישה עשרה מיליון ו-18 סנט לשליש מהמניות.
עורך הדין שלי יטפל בזה.
לא שאלתי אותך.
מה השם?
אנחנו צריכים שם.
נכון.
"וי" (אנחנו).
וי.
וי… אנחנו חיים. - אנחנו חולמים.
אנחנו חולמים.
- אנחנו עוב…
אדם. - ברוס.
אני מניח שאתם לא כאן כדי לברך אותנו על הפתיחה של וויוורק לימה.
אלפיים מ"ר באמצע סן איסידרו.
תשעים ושישה אחוזים הושכרו.
לא רע.
לא, אני מניח שאתם כאן
כי המינוי שלכם בוול סטריט ג'ורנל אונליין הודיע לכם
על מאמר חדש על וויוורק
שבמקום להלל את הגלובליות שלנו ואת תחזיות הקיו-שלוש שלנו,
שהן טובות מאוד, דרך אגב,
החליט לחסל אותנו.
יש לנו 425 משרדים ב-100 ערים בעולם
ויותר מ-400,000 חברים.
אז המאמר בג'ונרל לא הפריע לי.
לא. לא.
הוא נסך בי השראה.
השווי הנוכחי שלנו הוא 47 מיליארד דולר.
יש כאלה שחושבים שהוא… מגוחך.
ואם להגיד את האמת, אני מסכים איתם.
אנחנו שווים טריליארד.
עוד לא התחלתי בכלל להגשים את החזון שלי למה שהחברה הזו יכולה להיות.
יש לי אפס ספקות. אפס.
אבל כש… מזמנים ישיבת חירום,
ברור שלחלק מכם יש ספקות.
אז אני רוצה להגיד לכולכם,
אם אתם לא מבינים מה אנחנו בונים כאן, זה הרגע לעזוב.
כי אנחנו עומדים להיכנס לקרב
ואם מאמר קטן אחד מזעזע אתכם עד כדי כך,
אני לא רוצה אתכם לצדי. אתם מבינים?
אני לא צריך אתכם לצדי.
אז מה אתם מחליטים?
כי אנחנו נצא להנפקה בעוד שבועיים.
נצא להנפקה? - נצא להנפקה.
באת לכאן במחשבה שאתה נלחם על ההנפקה?
ברור.
אדם, הנפקה לא באה בחשבון.
כמנכ"ל, אני לא מקבל את זה.
אדם. - אני לא מקבל את זה.
ומעבר לכך… - אדם. אדם.
אני לא מאמין שיש לך אמון בי…
אדם.
הוועד ערך הצבעה הבוקר.
אנחנו מסלקים אותך.
אדם. בוא נלך.
סיימנו להזעיף פנים?
טוב.
תתקשרי לעורך הדין.
כן. לאיזה מהם?
לכולם.
- מבוסס על ההסכת "WeCrashed" של וונדרי -
תרגום: אסף ראביד