POMMERNS KUST
Imponerande hur du räddade min bror och hedningarna från stranden.
Hur länge var Harald med er innan han for till Novgorod?
Han kom inte till Jomsborg.
Han och Leif skiljdes från Frejdis strax efter att vi stred mot er.
Men du tog Frejdis till Jomsborg.
Harekr utsåg henne till gydja,
tills han kände sig hotad av hennes makt, mördade henne…
…och tog hennes barn.
Barn? Haralds?
En son.
Harekr tänker uppfostra honom till Jomsborg nästa ledare.
Jag kände din far.
Hans hette Torvil Magnusson.
Torvil "den långe".
Innan jag konverterade till Kristus gjorde vi räder tillsammans i öst.
Han var en stor vikingakrigare.
Jag tror dig inte.
Din mors namn är Gudrid.
Hon var, och är säkerligen, en vacker kvinna.
Hon följde honom på räderna medan hon väntade dig.
Jag kände även Harekr.
Han är inget annat än en pirat, det är därför jag jagar honom.
-Trodde att du bara jagade hedningar. -Ja, förut.
Men handel är mitt uppdrag nu.
Det är vikingavärldens framtid.
Pirater som Harekr, som plundrar andra vikingar,
är mina fiender.
Jag har inga problem med Jomsborg.
Bara dess ledare.
Jag har svårt att tro att han skulle landsförvisa en krigare som du.
Jag hade krävt din död.
Han försökte, men de äldste avslog det.
Ett ingripande av gudarna.
Varför säger en kristen så?
Med åren, Jorundr,
ser jag fler likheter än skillnader i våra två trosuppfattningar.
Jag ber till min Gud att hitta Harekr och förgöra honom.
Dina gudar ville att du skulle överleva.
Våra gudar förde oss samman av en anledning,
så att du kan ta oss till Jomsborg,
för att avsätta Harekr
och låta dig inta din rättmätiga plats
som ledare för ett nytt Jomsborg.
Ett gudomligt ingripande.
Kaysan.
Hur mår du?
Bra.
Du ljuger dåligt.
Jag läste av imorse.
Vi bör vara nära Dneprs mynning.
Bara två dagar från Konstantinopel.
Du är snart hemma.
Hur mår hon?
Hon behöver vila.
Och vi behöver snart en mast.
Olof.
Eld!
Hur fann han oss?
Hur känner de till blidornas räckvidd?
Jorundr.
Han skulle inte göra så, vända sig mot sitt folk.
Han vet inte att Harekr är död
eller att jag lever.
Och han känner inte Olof.
Vi måste ut dit och utmana honom!
Vi håller stånd tills de ger sig iväg!
Vi ska inte göra någotdera!
Han vet var vi är nu.
Attackerar vi honom på vattnet
eller håller stånd, retirerar han till Kattegatt
och återvänder med fler män och skepp för en ny attack.
Så vad är vår plan?
Vi är det sista fästet för det gamla sättet.
Många är här på grund av honom.
Han har berövat oss våra hem och familjer.
Nu jagar han dem som alltid varit här!
Jag känner honom.
Han drivs av sin Gud att genomföra detta uppdrag.
Om vi vill överleva
får vi inte göra det lätt för honom.
-Du har rätt. -Ja.
Jomsborg är en naturlig fästning.
Ingången är dold från havet
och tvingar en anfallande flotta
att ta sig in i fil,
och bli lätta måltavlor för blidorna på klippan.
Så en attack bakifrån, från land?
Det är möjligt,
men Harekr skulle upptäcka er och isolera er från skeppen.
Så vad är dess svaghet?
Ytterdörren.
Om ni kan förstöra huvudblidan,
har de inget försvar.
Vad föreslår du?
Jag föreslår ett uppdrag för Jomsborgs framtida ledare.
Upp med dem!
De kommer från öster.
Vi vill tala med Harekr.
-Var är han? -Harekr är död.
Dödad av sitt folk.
Vem har då befälet?
Jag.
Vi kom för att prata.
-Inte slåss. -Du lever.
Uppenbarligen.
Vi har släppt in dig, Olof. Vad vill du?
Jag är här för Haralds son.
Du menar min son.
Harald är kristen.
Hans barn kan inte växa upp i en hednisk värld.
Jag tror att du är mer orolig för att vår son en dag
ska utmana din om Norges tron.
Om du vill ha mitt barn måste du döda mig.
Förrädare!
Mor.
Kalla mig inte det! Du har fört skam och vanära över mig!
Nej.
Mor!
Jag visste inte.
Jag kom för att döda Harekr. Jag skulle aldrig svika Jomsborg.
Så gör inte det.
Meddelande från Frejdis.
Hamnen.
Försvinn! Du är inte min son!
Min drottning.
Jag är här för botgöring inför bröllopet.
Har du tid med det?
Jag trodde du gifter dig idag.
Prinsessan Gytha kan inte ersätta det ni stal från mig.
Men Gud gav mig styrkan att förlåta er.
Min far sa en gång att i krig
spelar det föga roll hur stora fiendens styrkor är,
hans vapen, eller hur modiga hans män är.
Allt som krävs för att vinna
är att veta fiendens djupaste önskan.
Och det tror ni att ni vet?
Aelfwynn kunde inte ge dig ett barn av kungligt blod,
men det kan Gytha.
Hennes hand vore inte din
om du inte hade tvingats förlora något ovärderligt… på grund av mig.
Återigen har ni missbedömt mig.
Men det har inte Gud.
Han kommer att finna dig värdig helvetet.
Vi ses där, min drottning.
På bröllopet, menar jag.
Vad är detta för plats?
Pontiska Olbia.
Det var en helig plats för de gamla grekerna.
De byggde ett tempel här.
Resenärer har visat sin aktning här i århundraden,
särskilt de som rest mot ett nytt liv.
Som vi alla gör.
Är det här allt vi har?
Förutom förråden vid utkiksposten.
Samla allt. Jag vill ha hit det.
Allt.
Gav du det till honom?
Ja.
Jag är här för att jag såg det här mönstret på Jorundrs arm.
Jag hade sett det förut, när siaren ritade det i sanden.
Han sa att jag kan lita på det.
Jag förstår varken ödena längre,
eller det förutbestämda.
Vikingar kan inte styra ödet.
Men vi kan styra hur vi möter det.
Lita på din son.
Vi borde anfalla från land.
Med Harekr död är det den säkraste strategin.
Jorundr, vad är din åsikt?
Åk härifrån.
Hämta fler män och skepp.
Ni kan vägen tillbaka.
Anfall när ni är starkare.
Det är befängt.
Deras huvudskepp höll på att repareras.
Och resten av deras båtar är ute på räder.
Jag såg vad hon ville att vi skulle se.
Hon kan ha gömt de andra båtarna.
Ni förstår inte.
Det är en fälla som hon har gillrat.
Hon utmanar dig att attackera Jomsborg
och gör du det, blir det din grav.
Tror du det?
Ja.
Det är du som inte vill anfalla.
Det är förståeligt att du känner skuld över ditt val.
Skuld?
Jag försökte hjälpa Frejdis och det kostade mig det här.
Försökte någon i Jomsborg hjälpa mig?
Nej.
Du bad om min åsikt.
Jag gav den.
Jag åker inte härifrån.
Gud har fört mig hit av en anledning, och jag backar inte från mitt öde.
Då måste blidan förstöras.
Och vi börjar springa så fort vi kan…
Men jag såg inte bollen och…
…jag föll huvudstupa!
Jag älskar dig.
Jag är ledsen.
Min tid är nu kommen.
Jag saknar dig redan.
Mariam…
Jag tar med ert kärleksbudskap till Orlaith.
Tack.
Du har en svår väg framför dig.
Hjälp mig, snälla.
Jag kan inte rådge dig.
Men ditt hjärta kan.
Ta hand om honom åt mig.
Det kan du lita på.
Amen.
Tack.
Gratulerar.
En gift kvinna nu.
Tack, min drottning.
Jag har något till dig.
Godwin, gratulerar.
Drottning Emma, det är så vackert.
Det betyder mycket för mig.
Jag vill att du alltid bär det.
-Välsigne er. -Tack.
Nu hör du till familjen.
Jag har höga förväntningar på era barn.
-Jag ska göra mitt bästa, Ers Höghet. -Det vet jag.
De blir till hälften vikingar.
Hoppas att du har lyckats
lägga misstankarna om Godwin bakom dig.
Ja.
Bra.
Var glad för min skull.
Det här är en vacker plats att dö på.
Jag lovade att jag skulle ta dig hem,
men jag misslyckades.
Du har fantastiska platser kvar att besöka, Leif Eriksson,
och du har mycket att lära.
Så jag har en sak till
att dela med dig.
När du kommer till Konstantinopel,
leta reda på Lejonporten.
På andra sidan, bredvid Belisariustornet…
…ligger mitt lilla hus.
Det är ditt.
Det finns mycket därinne som kommer att hjälpa dig på din resa.
Använd det du lär dig där klokt.
Berätta nu igen för mig
om hvalr och deras söngr,
de som simmar på världens botten.
Sedan, plötsligt…
…exploderar han ur mörkret…
…munnen så vidöppen att han kunde svälja ett skepp…
…och plötsligt…
…träder han in i vår värld, bara för ett ögonblick.
Tar in allt…
…innan han återigen försvinner…
…ner i djupet.
Jag såg att drottningen gav dig en gåva.
Ja, en gåva som hon sa skulle glädja dig.
Bara du kan glädja mig.
Jag hoppas det.
Glömde du att du äktat en viking?
Jag äktade en vacker kvinna.
Vad är det?
Drottningens gåva?
Ja.
Är det inte vackert?
Hon sa att varje gång du ser det
kommer det minna dig om förr
och de du har älskat och förlorat.
Hon sa att hon tog det från en björn.
Men jag tror inte att det är sant.
Ta av det.
Det kan jag inte.
Jag lovade henne att alltid bära det.
Låter det inte som hon?
Jo.
Precis som hon.
Av denna jord
har vi skapat er.
Och till den låter vi er vända tillbaka.
Och ur den
skall du stiga fram ännu en gång.
Svårt att tro att vi nästan är framme.
Jag har ingen brådska.
En välbekant känsla.
Jag reste hit för att köpa en armé
och resa hem till Norge som kung.
Nu…
…är jag längre från målet än när jag började.
Kanske är du närmre något ännu större.
Du har hjälp till att leverera min fars skatt.
Och den är så dyrbar för kejsaren
att han kommer att belöna dig stort.
Varför är du då inte ivrig att leverera den?
Och bli fri från ditt ansvar.
För jag vet inte vad som händer sen.
Det betyder att du blir fri.
Fri att välja.
Allfader och valkyrior,
se på mig med välvilliga ögon
och led mig till seger.
Fader vår, som är i himlen. Helgat varde ditt namn.
Ske din vilja,
såsom i himlen så och på jorden.
Allfader och valkyrior,
se på mig med välvilliga ögon
och led mig till seger.
Och inled oss icke i frestelsen,
utan fräls oss ifrån ondo.
Amen.
Oavsett vad som händer mig,
får du inte låta Olof ta honom, förstår du?
Och om jag är död och någon frågar dig om mitt barn
ska du berätta att han är Harald Sigurdssons son,
sonson till Erik Röde
och brorson till Leif Eriksson.
Och hans mor är Frejdis.
Trons väktare.
Den här vägen.
Kom ihåg signalen.
Nu.
Hedniska avskum! Förrädare!
Jorundr!
Signalera till båtarna.
-Varför? -Gör det.
Gå.
Där. De har tagit utkikstornet.
Ro.
Åror! Ro!
Berätta för min mor…
…att jag inte svek er.
Gör er redo!
Var är hennes folk?
Vem väntar hon på?
Mig.
Jag har kommit för att hämta honom.
Är det så här du kämpar en mot en,
med hela din flotta?
Jag ville bara ge mina män bra åskådarplatser.
Det är inte varje dag de får se den store Olof Haraldsson
förlora mot en kvinna.
Är det Knuts son?
Ja, Norges kung, Sven.
Norges kung.
Kom hit där du kan se bättre.
Vad står det på ditt svärd?
Det står: "Trons väktare".
Det är mitt öde att beskydda dem som dyrkar de gamla gudarna.
Och det är mitt öde att göra slut på de gamla myterna.
Jag skulle gjort slut på dig i den stora hallen
när du mördade Gunnar.
Jag gav dig chansen.
-Men du tog den inte. -Jag är här nu.
Men innan jag dödar dig
kommer jag ge dig en sista chans
att ta emot Kristi heliga dop
och löftet om evigt liv.
Frälsning.
Evigt liv.
Är alla dessa män döpta?
Ja.
Varenda en.
Bra.
Då känns det här bättre.
Fly!
Sven!
Frejdis!
Flytta på dig! Håll dig undan!
Nu är det din tur, Olof.
Du kanske tror att du har dödat mig,
men du har gjort det motsatta.
Nu blir jag en martyr
vars namn kommer att bli ihågkommet
långt efter att ditt har glömts.
Men vem finns kvar att berätta din historia?
Nej! Snälla.
Skona mig, snälla.
Res på dig, kung av Norge.
Vem av er är Harald Sigurdsson av Norge?
Jag är Harald.
Kejsaren Romanos
har rest från Konstantinopel för att välkomna er.
Vi hörde rykten om en mäktig grupp vikingar
som tog sig förbi petjenegerna med en grupp kvinnor.
Det är inte rykten.
Khanen är död.
Det är en bedrift
som få kan föreställa sig och färre kan ta äran för.
Kom Ers Höghet hela vägen hit för att tacka oss?
Nej, jag kom för att se
om ni tog med Vitomir från Tjuds skatt.
Vitomir överlevde inte resan,
men det gjorde hans dotter.
Hon har det du önskar.
Ja, jag vet.
Vi har redan bekräftat dess äkthet.
Du är precis lika vacker som din far beskrev.
Välkommen till ditt nya liv.
Nya liv?
Visste du inte vad du levererade?
Jag trodde att det var medaljongen.
Nej.
Det var min brud.
Den nya kejsarinnan av Konstantinopel.
Alla ni,
en hjältes välkomnande väntar er i Konstantinopel
och en belöning för er tapperhet.
Och du, Harald Sigurdson,
jag står i skuld till dig.
Be mig om vad som helst och det är ditt.
-Vad som helst? -Vad som helst.
Jag ska tänka ut ett pris.
Bra.
En man med dina färdigheter vore till stor nytta för mig.
-Ge dem vad de än önskar. -Ja, sir.
Du kunde ha berättat.
Om du visste, vad hade du rått mig att göra?
Inte ge dig tillkänna.
Då skulle vi båda ha anlänt till Konstantinopel tomhänta.
Nu har du fått kejsarens gunst.
Och du är hans kejsarinna, utom räckhåll för mig.
Inget är utom räckhåll för dig.
Vem är det?
Sven!
Var är Olof?
Hur kom du hit?
Du måste vara Frejdis.
Jag förde hem din son fast jag inte behövde.
Jag tackar dig.
Vad kräver du för denna vänlighet?
Fred.
Du har mitt ord.
Från en mor till en annan.
Jag har rätt att hämnas.
Jag tror henne!
-En tvekamp. -Med mig?
Hundratals? Snarare tusentals.
Korset som bär svärdet var aldrig du.
Om vi dör, dör också våra gudar.
Utan grönländarna, skulle bron i London fortfarande stå,
men inte vi.
Du är Frejdis, inte sant?
Trons väktare?
Ja.
Det är jag.
Titta.
Undertexter: Sanna Greneby