POMERÁNIA PARTJAINÁL
Lenyűgözött, ahogy megmentetted az öcsémet és a pogányokat.
Meddig maradt veletek Harald, mielőtt Novgorodba indult?
Nem jött velünk.
Nem sokkal a harcunk után ő és Leif Eriksson búcsút vettek Freydistől.
De Freydis Jomsborgba ment.
Harekr kinevezte papnőnek,
de később megijedt az erejétől, és megölette.
A gyerekét megtartotta.
Gyerek? Haraldtól?
Egy fiú.
Harekr azt akarja, hogy ő legyen Jomsborg következő uralkodója.
Ismertem az apádat,
Torvil Magnussont.
Magas Torvilt.
Mielőtt megtértem, együtt portyáztunk keleten.
Remek viking harcos volt.
Nem hiszek neked.
Anyád neve Gudrid.
Gyönyörű nő volt. Biztosan most is az.
Ő is részt vett a portyákon. Téged is magával vitt.
Harekrt is ismertem.
Nem több közönséges kalóznál. Ezért vadászom rá.
- Nem pogányokra vadászol? - Már nem.
Kereskedő lettem.
Ez a vikingek jövője.
Az én ellenségeim a vikingeken élősködő kalózok,
mint Harekr.
Nincs bajom Jomsborggal.
Csak a vezetőjével.
Nehéz elhinni, hogy száműzött egy ilyen harcost, mint te.
Halálra ítéltelek volna.
Megpróbálta, de a vének felülbírálták.
Az istenek beavatkozása.
Egy keresztény ilyet mond?
Ahogy öregszem, Jorundr,
több hasonlóságot látok a két vallás között, mint különbséget.
Imádkozom az istenemhez, hogy végezhessek Harekrrel.
Az isteneid akarták, hogy életben maradj.
Az isteneink okkal rendezték úgy, hogy találkozzunk,
hogy elvezess minket Jomsborgba,
leváltsd Harekrt,
és elfoglald a téged megillető helyet
Jomsborg új vezetőjeként.
Isteni beavatkozás.
VIKINGEK: VALHALLA
Kaysan!
Hogy vagy?
Jól.
Rosszul hazudsz.
Tanulmányoztam a helyzetünket.
Közel járunk a Dnyeper torkolatához.
Két nap múlva Konstantinápolyba érünk.
Hamarosan hazaérsz.
Hogy van?
Pihennie kell.
Hamarosan árbócra lesz szükségünk.
Olaf.
Tűz!
Hogy talált meg?
És hogy tudta kikerülni az őrszemeket?
Jorundr.
Nem tenne ilyet. Nem fordulna a népe ellen.
Nem tudja, hogy Harekr meghalt,
és én élek.
És nem ismeri Olafot.
Menjünk! Támadjuk meg őket!
Tartsuk őket távol! Így visszavonulnak.
Egyiket sem tesszük!
Már tudja, hol vagyunk.
Ha vízen támadjuk meg,
vagy távol tartjuk, visszavonul Kattegatba,
és még több emberrel és hajóval tér vissza.
Akkor mi a terved?
Mi vagyunk a régi idők utolsó bástyája.
Sokan miatta vagyunk itt.
Megfosztott minket az otthonunktól és a családunktól.
Azokra is vadászik, akik mindig itt éltek!
Ismerem őt.
Az istene hajtja, hogy véghez vigye a küldetését.
Ha túl akarjuk élni,
meg kell mutatni, hogy nem hódolunk be.
- Igazad van. - Igen.
Jomsborg természetes erőd.
A bejárat nem látszik a tengerről.
A támadó flotta kénytelen
egy vonalban haladni,
így az őrszem számára könnyű célpontok.
És ha hátulról támadunk, a szárazföld felől?
Lehetséges,
de Harekr észrevehetne, és elvágná az utánpótlást.
Mi a gyenge pontja?
A főkapu.
Ha kiiktatod az őrszemet,
nincs védelem.
Mit javasolsz?
Egy küldetést Jomsborg leendő vezetőjének.
Vigyétek fel őket!
Keletről jönnek.
Harekrrel akarunk beszélni.
- Hol van? - Harekr meghalt.
A saját népe végzett vele.
Ki a vezetőtök?
Én.
Beszélünk velük.
- Nem harcolunk. - Életben vagy.
Láthatod.
Beengedtünk, Olaf. Mondd el, mit akarsz!
Harald fiáért jöttem.
Ő az én fiam.
Harald keresztény.
Nem nevelkedhet a gyermeke pogányok között.
Szerintem inkább attól félsz, hogy egy nap
a fiunk harcba száll a te fiaddal Norvégia trónjáért.
Ha a gyerekemet akarod, Olaf, akkor meg kell ölnöd engem.
Áruló!
Anyám!
Ne nevezz így! Szégyent hoztál rám!
Ne!
Anyám!
Nem tudtam.
Harekrért jöttem. Nem árultam volna el Jomsborgot.
Akkor ne tedd!
Üzenet Freydistől.
A kikötőben.
Menj innen! Nem vagy többé a fiam!
Fenség!
Házasság előtti bűnbánatot tartok.
Van ilyesmire ideje?
Azt hittem, esküvője lesz ma.
Gyda hercegnő nem pótolhatja azt, akit elvett tőlem.
De az Úr erőt adott, hogy megbocsássak.
Apám azt mondta, hogy háborúban
nem számít az ellenséges sereg mérete,
a pengéjének ereje vagy az embereinek vitézsége.
A győzelemhez az kell,
hogy ismerjük az ellenség titkos vágyát.
Fenséged szerint mi az?
Aelfwynn nem szülhetett volna önnek királyi sarjat,
de Gyda szülhet.
Nem nyerte volna el a kezét,
ha nem veszít el valami felbecsülhetetlen értékűt… általam.
Ismét rosszul ítél meg.
De Isten nem.
Méltónak fogja találni a pokolra.
Alig várom, hogy ott találkozzunk.
Mármint az esküvőn.
Mi ez a hely?
Pontic Olbia.
A régi görögök szent helye.
Templomot építettek rá.
Az utazók évszázadokon át tiszteletüket tették itt,
főleg azok, akik új életet kezdtek.
Mint mi.
Csak ennyink van?
És még az őrszemek készletei.
Gyűjtsétek össze! Hozzátok ide!
Mindet!
Odaadtad neki?
Igen.
Azért vagyok itt, mert láttam ezt a jelet Jorundr karján.
Előtte akkor láttam, mikor a Látó a homokba rajzolta.
Azt mondta, bízzak benne.
Már nem értem a sorsot.
Nem bízom a végzetben.
Nem irányíthatjuk a sorsot.
De azt igen, hogyan nézünk szembe vele.
Bízz a fiadban!
A szárazföldön kell támadnunk.
Most, hogy Harekr meghalt, ez a legbiztosabb.
Mi a véleményed, Jorundr?
Vonulj vissza!
Térj vissza több hajóval!
Már ismered az utat.
Nagyobb erővel támadj!
Nevetséges!
Láttad, hogy a fő hajójukat javítják.
A többi pedig portyán van.
Azt láttam, amit mutatni akart nekünk.
Elrejthette a többi hajót.
Nem érted.
Lehet, hogy csapdát állított.
Azt akarja, hogy támadd meg Jomsborgot,
és ha megteszed, ez lesz a sírod.
Így gondolod?
Igen.
Szerintem te nem akarod, hogy támadjunk.
Érthető, hogy bűntudatod van a döntésed miatt.
Bűntudat?
Segíteni akartam Freydisnek, és ez volt a hála.
Segített nekem bárki Jomsborgban?
Nem.
A véleményemet kérted.
Elmondtam.
Nem vonulok vissza.
Isten okkal küldött ide. Nem hátrálok meg a sorsom elől.
Akkor az őrszemet kell megölnöd.
Futottunk, amilyen gyorsan bírtunk…
De nem láttam a labdát, és…
orra buktam!
Szeretlek.
Sajnálom.
Eljött az én időm.
Máris hiányzol.
Mariam…
Átadom az üzeneted Orlaithnak.
Köszönöm.
Nehéz út áll előtted.
Segíts, kérlek!
Nem tudok tanácsot adni.
Kövesd a szívedet!
Vigyázz rá helyettem is!
Hogyne vigyáznék.
Ámen.
Köszönöm.
Gratulálok!
Férjes asszony lettél.
Köszönöm, fenség.
Van valamim számodra.
Gratulálok, Godwin!
Emma királyné, ez gyönyörű!
Különleges jelentése van számomra.
Azt akarom, hogy mindig viseld.
- Minden jót! - Köszönöm.
A családomhoz tartozol.
Sokat várok a leendő gyermekeidtől.
- Mindent megteszek, fenség. - Tudom.
Félig vikingek lesznek.
Megtaláltad a módját,
hogy Godwinnal kapcsolatos gyanúdat félretedd?
Igen.
Jól van.
Örülj velem!
Gyönyörű helyen halok meg.
Megígértem, hogy hazaviszlek,
de nem sikerült.
Csodás helyekre jutsz még el, Leif Eriksson,
és rengeteg dolgot tanulsz.
Van még valami,
amit szeretnék neked adni.
Ha Konstantinápolyba érsz,
keresd meg az Oroszlános kaput.
A másik oldalon, Belizár tornya mellett áll…
az én kis házam.
A tiéd.
Sok dolog van ott, ami segít majd az utadon.
Használd bölcsen, amit ott találsz.
Mesélj még egyszer
a bálna énekéről,
ahogy a világ mélyére úszik.
Egyszerre…
kiemelkedik a sötétségből…
a száját akkorára tátja, hogy egy hajót is elnyelne…
és akkor
egyetlen pillanatra belép a mi világunkba …
magába szívja…
mielőtt újból elnyeli…
a mélység.
Láttam, ajándékot kaptál a királynétól.
Azt mondta, neked is örömet fog szerezni.
Csak te szerzel nekem örömet.
Remélem is.
Egy vikinget vettél el, emlékszel?
Egy csodás nőt vettem el.
Mi az?
Ez a királyné ajándéka?
Igen.
Hát nem gyönyörű?
Azt mondta, amikor rápillantasz,
a múltadra fogsz emlékezni.
Azokra, akiket szerettél és elvesztettél.
Azt mondta, egy medvétől vette el.
De nem hiszem, hogy ez igaz.
Vedd le!
Nem lehet.
Meg kellett ígérnem, hogy mindig viselem.
A királyné már csak ilyen.
Igen.
Ő ilyen.
A földből
teremtettünk.
És oda küldünk vissza.
És onnan fogunk
újból visszahozni benneteket.
Alig hiszem, hogy Konstantinápolyba érünk.
Nem sietek.
Megértelek.
Elindultam, hogy sereget gyűjtsek,
és király legyek Norvégiában.
Most pedig
távolabb vagyok a célomtól, mint amikor elindultam.
Talán közelebb kerültél egy még nagyobb dologhoz.
Elhoztad apám kincsét.
A császár nagyra értékeli a tetted,
és bőségesen megjutalmaz majd.
Akkor miért nem sietsz, hogy átadd,
és megszabadulj a tehertől?
Mert nem tudom, mi történik azután.
Szabad leszel.
Választhatsz.
Mindenek Atyja és valkűrök!
Tekintsetek le rám!
Segítsetek győzelemre!
Mi Atyánk, ki vagy a mennyekben, szenteltessék meg a te neved,
legyen meg a te akaratod
a mennyben, úgy a földön is.
Mindenek Atyja és valkűrök!
Tekintsetek le rám!
Segítsetek győzelemre!
És ne vígy minket kísértésbe,
de szabadíts meg a gonosztól.
Ámen.
Bármi történjék is velem,
nem adhatjátok oda Olafnak. Érted?
Ha meghalok, és valaki a gyerekemről kérdez,
mondd, hogy ő Harald Sigurdsson fia,
Vörös Erik unokája,
és Leif Eriksson unokaöccse.
És az anyja Freydis.
A Hit Őrzője.
Erre!
Emlékezz a jelre!
Most!
Pogány mocsok! Áruló!
Jorundr!
Jelezz a hajóknak!
- Miért? - Csak csináld!
Menj!
Tessék! Elkapták az őrszemet!
Gyerünk!
Evezz!
Mondd meg anyámnak…
hogy nem vagyok áruló.
Készüljetek!
Hol vannak az emberei?
Kire vár?
Rám.
Eljöttem érte, Freydis.
Szóval így harcolsz egy az egy ellen?
Az egész flottáddal?
Azt akartam, hogy jól lássák a küzdelmet.
Nem minden nap láthatják, hogy a nagy Olaf Haraldssont
legyőzi egy nő.
Ő Kanut fia?
Igen, ő Svend. Norvégia királya.
Norvégia királya.
Gyere ide, hogy jobban láss!
Mi van a kardodra írva?
„A Hit Őrzője.“
Meg kell védenem azokat, akik a régi istenekben hisznek.
Nekem pedig le kell számolnom a régi mítoszokkal.
Végeznem kellett volna veled,
amikor megölted Gunnart.
Volt rá lehetőséged.
- De nem éltél vele. - Most itt vagyok, Freydis.
De mielőtt megöllek,
felkínálom a lehetőséget,
hogy elnyerd Krisztus szent keresztségét
és az örök élet ígéretét.
Megváltás.
Örök élet.
Az embereid mind megkeresztelkedtek?
Igen.
Mindannyian.
Akkor jó.
Ettől jobban érzem magam.
Menekülj!
Svend!
Freydis!
Menj! Maradj távol!
Most te jössz, Olaf!
Azt hiszed, megöltél, Freydis,
de az ellenkezőjét tetted.
Mártír leszek,
akinek a nevére emlékeznek majd,
mikor a tiéd már rég feledésbe merül.
Ki fogja elmesélni a történetedet?
Ne! Kérlek!
Kegyelmezz, kérlek!
Kelj fel, Norvégia királya!
Melyikőtök Harald Sigurdsson, a norvég?
Én vagyok az.
Rómanosz császár
eléd jött Konstantinápolyból, hogy üdvözöljön.
Azt beszélik, hogy néhány hős viking
egy csapat nővel átjutott a besenyőkön.
Ez az igazság.
A kán meghalt.
Ezt a tettet
elképzelni is nehéz, nemhogy véghezvinni.
Felséged azért jött, hogy megköszönje nekünk?
Nem. Eljöttem, hogy lássam
a kincset, amit Vitomir küldött Csúdföldről.
Vitomir nem élte túl az utat,
de lánya, Elena igen.
Nála van, amire felséged vágyik.
Tudom.
Már hitelesítettük az eredetiségét.
Pontosan olyan szép vagy, amilyennek apád leírt.
Légy üdvözölve az új életedben!
Új élet?
Nem tudtad, mi a küldemény?
Azt hittem, a medál az.
Nem.
A menyasszonyom.
Konstantinápoly új császárnéja.
Mindannyian
hősöknek járó fogadtatásban részesültök,
és jutalmat kaptok a bátorságotokért.
Neked pedig, Harald Sigurdsson,
adósod vagyok.
Bármit kérhetsz tőlem, megadom.
- Bármit? - Bármit.
Átgondolom.
Jól van.
Nagy szükségem lenne egy ilyen ember szolgálataira.
- Adj meg nekik mindent! - Felség!
Elmondhattad volna.
Mit tanácsoltál volna?
Hogy ne add ki magad.
Üres kézzel értünk volna Konstantinápolyba.
Így a császár adósod lett.
Császárné vagy. Elérhetetlen számomra.
Semmi sem elérhetetlen.
Ki az?
Svend!
Hol van Olaf?
Hogy jutottál ide?
Te vagy Freydis.
Önszántamból visszahoztam a fiadat.
Köszönöm.
Mit kívánsz cserébe a jótettedért?
Békét.
Szavamat adom.
Egyik anya a másiknak.
Jogom van a bosszúhoz.
Hiszek a lánynak!
- Istenítéletet! - Párbaj? Velem?
Több száz? Inkább több ezer!
Nem te vagy a kereszt harcosa.
Isteneink is velünk halnak.
A grönlandiak nélkül London hídja még ma is állna,
de mi nem.
Te vagy Freydis?
Te vagy a Hit Őrzője?
Igen.
Én vagyok.
Nézd!
A feliratot fordította: Bóta Judit