POMMERIN RANNIKKO
Oli vaikuttavaa, miten pelastit veljeni ja pakanat rannalta.
Kauanko Harald viipyi luonanne ennen Novgorodiin lähtöä?
Hän ei mennyt Jomsborgiin.
Hän ja Leif Erikinpoika erosivat Freydísistä pian taistelumme jälkeen.
Mutta veit Freydísin Jomsborgiin.
Harekr teki hänestä Gudijamme,
mutta murhasi hänet, kun Freydísin vallasta tuli uhka,
ja piti hänen lapsensa.
Lapsen? Haraldinko?
Pojan.
Harekr aikoo tehdä hänestä Jomsborgin uuden hallitsijan.
Tunsin isäsi.
Hän oli Torvil Magnusinpoika.
Torvil Pitkä.
Ennen kuin käännyin kristityksi, me ryöstimme yhdessä idässä.
Hän oli mahtava viikinkisoturi.
En usko sinua.
Äitisi nimi on Gudrid.
Hän oli, ja on varmasti yhä, kaunis nainen.
Hän kulki Torvilin mukana ryöstöretkillä sinua kantaen.
Tunsin myös Harekrin.
Hän ei ole muuta kuin merirosvo, minkä takia jahtaan häntä.
Luulin, että jahtaat vain pakanoita. -Niin tein.
Mutta kauppa on nyt tehtäväni.
Se on viikinkien tulevaisuus.
Ja Harekrin sortti, joka saalistaa muita viikinkejä,
on viholliseni.
Minulla ei ole ongelmia Jomsborgin kanssa.
Vain johtajan kanssa.
Minusta on vaikea uskoa, että hän karkottaisi kaltaisesi soturin.
Itse olisin tappanut sinut.
Hän yritti, mutta vanhimmat estivät sen.
Jumalten väliintulo.
Miksi kristitty sanoisi noin?
Ikääntyessäni, Jorundr,
näen kahden uskomme välillä enemmän yhtäläisyyksiä kuin eriävyyksiä.
Rukoilen Jumalaani, että löydän ja tuhoan Harekrin.
Jumalasi selvästi halusivat sinun elävän.
Jumalamme toivat meidät yhteen syystä,
jotta voisit viedä meidät Jomsborgiin -
syrjäyttämään Harekrin -
ja ottaa laillisen paikkasi -
uuden Jomsborgin johtajana.
Jumalallinen väliintulo.
VIIKINGIT: VALHALLA
Kaysan.
Miten voit?
Hyvin.
Olet huono valehtelija.
Otin lukemat tänä aamuna.
Me lienemme lähellä Dneprin suuta.
Vain kaksi päivää Konstantinopoliin.
Vien sinut pian kotiin.
Miten hän voi?
Hän kaipaa lepoa.
Ja me tarvitsemme pian maston.
Olaf.
Tulta!
Miten hän löysi?
Ja miten he osaavat pysyä vartiomme kantaman ulkopuolella?
Jorundr.
Hän ei tekisi sitä. Hän ei kääntyisi omiaan vastaan.
Hän ei tiedä, että Harekr on kuollut,
tai että olen elossa.
Eikä hän tunne Olafia.
Täytyy mennä haastamaan hänet!
Pidätellään heitä, kunnes he lähtevät!
Emme tee kumpaakaan!
Hän tietää nyt, missä olemme.
Jos hyökkäämme vesitse -
tai pidättelemme, hän perääntyy Kattegatiin -
ja palaa mukanaan miehiä ja laivoja uuteen iskuun.
Mikä on suunnitelmamme?
Me olemme viimeiset vanhojen tapojen säilyttäjät.
Moni on täällä hänen takiaan.
Hän on vienyt meiltä kotimme ja perheemme.
Nyt hän jahtaa niitä, jotka olivat täällä aina!
Tunnen hänet.
Hänen jumalansa ajaa häntä tähän tehtävään.
Jos haluamme selvitä,
muistutamme häntä, että työtä on vielä.
Olet oikeassa. -Kyllä.
Jomsborg on luonnollinen linnoitus.
Sisäänkäynti on näkymätön mereltä,
mikä pakottaa hyökkäävän laivaston -
tulemaan jonossa,
tehden heistä helppoja kohteita vartiolle.
Entä hyökkäys takaa, maalta?
Se on mahdollinen,
mutta Harekr näkisi liikkeesi ja erottaisi sinut laivoistasi.
Missä sen heikkous sitten on?
Etuovi.
Jos voit lamauttaa päävartion,
se on vailla puolustusta.
Mitä ehdotat?
Ehdotan tehtävää Jomsborgin tulevalle johtajalle.
Viekää heidät ylös!
Tulossa idästä.
Tulimme puhumaan Harekrille.
Missä hän on? -Harekr on kuollut.
Oman väkensä tappamana.
Kuka sitten on vastuussa?
Minä olen.
Tulimme puhumaan.
Emme taistelemaan. -Olet elossa.
Selvästi.
Päästimme sinut sisään, Olaf. Kerro asiasi.
Tulin Haraldin pojan tähden.
Minun poikani.
Harald on kristitty.
En siedä ajatusta, että hänen poikansa kasvaisi pakanoiden luona.
Uskon sinun olevan enemmän huolissaan, että joku päivä -
poikamme haastaa omasi Norjan valtaistuimesta.
Jos haluat poikani, Olaf, sinun täytyy tappaa minut sitä varten.
Petturi!
Äiti.
Älä kutsu minua noin! Olet tuonut häpeää minulle!
Ei.
Äiti!
En tiennyt.
Tulin tappamaan Harekrin. En ikinä pettäisi Jomsborgia.
Älä tee sitä nytkään.
Viesti Freydísiltä.
Satama.
Jätä minut! Et ole poikani!
Kuningattareni.
Suoritan esiaviollista synnintunnustustani.
Onko sinulla aikaa siihen?
Luulin, että häät ovat tänään.
Prinsessa Gytha ei korvaa sitä, minkä veitte minulta.
Mutta Jumala soi voiman anteeksiantoon.
Isäni kertoi kerran, että sodassa -
vihollisen joukkojen koolla ei ole väliä,
eikä sen teräksen lujuudella tai sen miesten urheudella.
Kaikki, mitä voittoon tarvitaan,
on tieto vihollisen syvimmästä toiveesta.
Tekö tietäisitte sen?
Aelfwynn ei olisi ikinä voinut antaa siniveristä lasta,
mutta Gytha voi.
Etkä olisi saanut hänen kättään,
ellet olisi joutunut menettämään jotain mittaamattoman arvokasta takiani.
Jälleen kerran olette erehtynyt suhteeni.
Mutta Jumala ei,
ja hänestä sinä kuulut Helvettiin.
Odotan näkeväni teidät siellä, kuningatar.
Häissä, tarkoitan.
Mikä tämä paikka on?
Olbia.
Se oli pyhä paikka muinaisille kreikkalaisille.
He rakensivat ison temppelin.
Matkaajat kävivät täällä vuosisatoja osoittamassa kunnioitustaan,
erityisesti ne, joita odotti uusi elämä.
Kuten meitä kaikkia.
Onko tässä kaikki?
Paitsi vartiopaikkojen varastot.
Kerätkää kaikki. Haluan ne tänne.
Kaiken.
Annoitko sen hänelle?
Kyllä.
Olen täällä, koska näin tämän kuvion Jorundrin käsivarressa.
Näin sen aiemmin vain Näkijän hiekkaan piirtämänä.
Hän käski luottaa siihen.
En enää ymmärrä kohtaloita,
tai usko sallimuksiin.
Viikinki ei voi hallita kohtaloaan.
Mutta hän voi hallita, miten kohtaa sen.
Luota poikaasi.
Meidän tulisi hyökätä maata pitkin.
Harekrin kuoltua se on turvallisin keino.
Jorundr, sinun mielipiteesi?
Kannattaa lähteä.
Hakekaa lisää miehiä ja laivoja.
Tiedätte reitin takaisin.
Hyökätkää vahvempina.
Naurettavaa.
Näit, että päälaivaa korjattiin.
Ja loput veneistä ovat ryöstöretkillä.
Näin, mitä hän halusi meidän näkevän.
Hän piilotti ehkä muut veneet.
Sinä et ymmärrä.
Tämä on hänen sinulle asettamansa ansa.
Hän haastaa sinua hyökkäämään Jomsborgiin,
ja jos teet niin, siitä tulee hautasi.
Luuletko niin?
Kyllä.
Uskon, että sinä et halua meidän hyökkäävän.
On ymmärrettävää tuntea syyllisyyttä päätöksestään.
Syyllisyyttä?
Yritin auttaa Freydísiä, ja tämä oli sen hinta.
Pysähtyikö kukaan Jomsborgissa auttamaan?
Ei.
Kysyit mielipidettäni.
Annoin sen.
En aio lähteä.
Jumala toi minut tänne syystä, enkä peräänny kohtalostani.
Hoitele siis tämä vartiopaikka.
Ja alamme juosta mahdollisimman lujaa.
Mutta en nähnyt palloa,
ja kaadun naamalleni!
Rakastan sinua.
Olen pahoillani.
On viimein minun aikani.
Ikävöin sinua jo.
Mariam…
Vien teidän rakkauden viestinne Orlaithille.
Kiitos.
Sinulla on vaikea reitti edessä.
Auta minua, pyydän.
Minä en voi neuvoa sinua.
Mutta sydämesi kyllä.
Huolehdi hänestä puolestani.
Voit olla varma.
Aamen.
Kiitos.
Onneksi olkoon.
Olet naimisissa nyt.
Kiitos, kuningatar.
Minulla on sinulle lahja.
Godwin, onnittelut.
Kuningatar Emma, se on kaunis.
Sillä on erityinen merkitys minulle.
Toivon sinun pitävän sitä aina.
Siunausta. -Kiitos.
Olet nyt osa perhettäni.
Odotan paljon teidän lapsiltanne.
Ja minä yritän parhaani, Ylhäisyys. -Tiedän sen.
He ovat puoliksi viikinkejä.
Toivon, että löysit keinon -
jättää epäilyksesi Godwinia kohtaan taaksesi.
Kyllä.
Hyvä.
Ole onnellinen puolestani.
Tämä on kaunis paikka kuolla.
Lupasin tuoda sinut kotiin,
mutta en pystynyt.
Sinua odottavat upeat paikat, Leif Erikinpoika,
ja sinulla on paljon opittavaa.
Minulla on vielä yksi asia jaettavaksi -
sinun kanssasi.
Kun pääset Konstantinopoliin,
etsi Leijonan portti.
Sen toisella puolella, Belisariuksen tornin vieressä,
on pieni taloni.
Se on sinun.
Sisällä on paljon sellaista, joka auttaa sinua matkallasi.
Käytä oppimaasi viisaasti.
Kerro nyt vielä kerran minulle,
millaisia söngr laulaa hvalr,
joka ui maailman pohjaan asti.
Ja sitten, aivan yhtäkkiä,
se ilmestyy pimeydestä -
suu kyllin avoinna nielaisemaan kokonaisen laivan,
ja yhtäkkiä -
se tulee maailmaamme aivan hetkeksi -
katselemaan sitä,
kunnes katoaa jälleen kerran -
syvyyksiin.
Näin, että kuningatar antoi sinulle lahjan.
Kyllä, lahjan, josta hänen mukaansa pitäisit.
Vain sinä teet minut onnelliseksi.
Toivon niin.
Unohditko, että nait viikingin?
Nain kauniin naisen.
Mitä nyt?
Tuoko on se lahja?
Kyllä.
Eikö ole kaunis?
Hän kertoi, että aina kun katsot sitä,
se muistuttaa menneisyydestäsi -
ja heistä, joita rakastit ja jotka menetit.
Hän sanoi ottaneensa sen karhulta.
Joskaan en usko sitä todeksi.
Ota se pois.
En voi.
Hän pisti lupaamaan, että käytän sitä aina.
Eikö olekin hänen tapaistaan?
Kyllä.
Juuri hänen tapaistaan.
Maasta -
sinut on luotu.
Maahan sinä olet palaava.
Ja maasta -
sinut herätetään uudestaan.
Vaikea kuvitella, että olemme pian perillä.
Minulla ei ole kiire.
Tiedän tunteen.
Lähdin matkaan ostaakseni armeijan -
ja palatakseni kuninkaana.
Nyt -
olen vielä kauempana tavoitteesta kuin aloittaessamme.
Ehkä olet kuitenkin lähempänä jotain suurempaa.
Autoit kuljettamaan isäni aarteen.
Ja keisari arvostaa sitä niin,
että hän palkitsee sinut avokätisesti.
Miksi emme kiirehdi viemään sitä?
Ja pääse vapaaksi velvoitteesta?
Koska en tiedä, mitä tapahtuu sen jälkeen.
Sinä olisit vapaa.
Vapaa valitsemaan.
Ylijumala ja valkyriat,
katsokaa minua suopeasti -
ja suokaa minulle voitto.
Isä meidän, joka olet taivaassa, pyhitetty olkoon sinun nimesi,
tulkoon valtakuntasi ja tahtosi -
maan päällä ja taivaassa.
Ylijumala ja valkyriat,
katsokaa minua suopeasti -
ja suokaa minulle voitto.
Äläkä saata meitä kiusaukseen,
vaan päästä meidät pahasta.
Aamen.
Tapahtuu minulle mitä hyvänsä,
et voi antaa Olafin ottaa häntä, ymmärrätkö?
Ja jos olen kuollut, ja joku kysyy sinulta lapsestani,
kerrot, että hän on Harald Sigurdinpojan poika,
Erik Punaisen lapsenlapsi -
ja Leif Erikinpojan sisarenpoika.
Ja hänen äitinsä on Freydís.
Uskon Säilyttäjä.
Tätä tietä.
Muista merkki.
Nyt.
Saastainen pakana! Petturi!
Jorundr!
Anna merkki veneille.
Miksi? -Tee se.
Mene.
Tuolla. He valtasivat vartiopaikan.
Soutakaa.
Airot! Soutakaa!
Kerro äidilleni…
En ole petturi.
Valmistautukaa!
Missä hänen väkensä on?
Ketä hän odottaa?
Minua.
Tulin hakemaan häntä, Freydís.
Näinkö taistelet yksi yhtä vastaan,
koko laivastosi kanssa?
Halusin miesteni saavan hyvän näkymän taisteluun.
Eivät he joka päivä saa nähdä suurta Olaf Haraldinpoikaa -
naisen pieksemänä.
Onko tuo Knuutin poika?
Kyllä. Norjan kuningas Sven.
Norjan kuningas.
Mikset tule tänne, mistä näkee paremmin?
Mitä miekassasi lukee?
Siinä lukee "Uskon Säilyttäjä".
Kohtaloni on suojella vanhojen jumalten palvojia.
Ja minun kohtaloni on hävittää ne muinaiset myytit.
Olisi pitänyt tappaa sinut salissa,
kun tapoit Gunnarin.
Annoin mahdollisuuden.
Mutta et tarttunut siihen. -Tässä minä nyt olen, Freydís.
Mutta ennen kuin tapan sinut,
tarjoan viimeisen tilaisuuden -
ottaa vastaan Kristuksen pyhä kaste -
ja lupaus iankaikkisesta elämästä.
Vapahdus.
Ikuinen elämä.
Onko kaikki nämä miehet kastettu?
On kyllä.
Joka ikinen.
Hyvä.
Sitten oloni on parempi.
Mene!
Sven!
Freydís!
Mene! Pysy poissa!
Nyt on sinun vuorosi, Olaf.
Luulet ehkä tappaneesi minut, Freydís,
mutta teit päinvastoin.
Teit minusta marttyyrin,
jonka nimi muistetaan -
kauan sen jälkeen, kun omasi on unohdettu.
Mutta kuka jää kertomaan tarinaasi?
Ei! Ole kiltti.
Säästä minut, pyydän.
Nouse ylös, Norjan kuningas.
Kuka teistä on Norjan Harald Sigurdinpoika?
Olen Harald.
Keisari Romanos -
tuli Konstantinopolista tervehtimään sinua.
Kuulimme huhun, että iso joukko viikinkejä -
pääsi petsenegien ohitse naisjoukon kanssa.
Ne eivät ole huhuja.
Kaani on kuollut.
Se on saavutus,
jota harva voi kuvitella ja harvempi väittää.
Tuliko Ylhäisyys tänne asti vain kiittämään?
Ei. Tulin katsomaan,
toitko Tšuudin Vitomirin aarteen.
Vitomir ei selvinnyt matkasta,
mutta tytär Elena kylläkin.
Hänellä on haluamasi esine.
Kyllä, tiedän.
Varmistimme jo sen aitouden.
Olet aivan yhtä kaunis kuin isäsi kuvaili.
Tervetuloa uuteen elämääsi.
Uuteen elämään?
Etkö tiennyt, mitä olit tuomassa?
Luulin, että se oli medaljonki.
Ei.
Se oli morsiameni.
Konstantinopolin uusi keisarinna.
Te kaikki,
sankarin tervetulotoivotus odottaa Konstantinopolissa -
ja palkkio rohkeudestanne.
Ja sinä, Harald Sigurdinpoika,
olen sinulle velkaa.
Pyydä minulta mitä vain, ja annan sen.
Mitä vain? -Mitä vain.
Keksin hinnan.
Hyvä.
Mies sinun taidoillasi palvelisi minua hyvin.
Antakaa mitä vain. -Kyllä, herra.
Olisit kertonut minulle.
Jos olisit tiennyt, mikä olisi ollut neuvosi?
Älä kerro, kuka olet.
Olisimme saapuneet Konstantinopoliin tyhjin käsin.
Nyt sinulla on keisarin suosio.
Ja sinä olet keisarinna, minun ulottumattomissani.
Mikään ei ole ulottumattomissasi.
Kuka tämä on?
Sven!
Missä Olaf on?
Miten pääsit tänne?
Olet kai Freydís.
Palautin poikasi, vaikkei tarvinnut.
Kiitän sinua.
Mitä vaadit ystävällisestä teostasi?
Rauhaa.
Lupaan sen.
Äidiltä äidille.
Minulla on oikeus kostaa.
Uskon häntä!
Kaksintaistelu. -Minun kanssaniko?
Satoja? Pikemminkin tuhansia.
Miekkaa kantava risti et ollut sinä.
Jos kuolemme, niin myös jumalamme.
Ilman grönlantilaisia Lontoon silta olisi yhä pystyssä,
mutta me emme olisi.
Sinä olet Freydís, etkö vain?
Uskon Säilyttäjä?
Kyllä.
Niin olen.
Katso.
Tekstitys: Laura Jalkanen