Leif!
Elena!
Leif!
Mariam.
Er du uskadt?
-Det tror jeg. -Har du set de andre?
Nej.
-Er Leif ikke hos dig? -Nej.
Vi skal bruge rebene og trisserne fra sejlene.
De er her.
Petjenegier!
Ned.
Jeg er Harald Sigurdsson.
En prins fra Norge
og nevø
til Jaroslav den Vise.
Han siger, norske prinser må være tåber, siden de udfordrer Dnepr.
Og dog står jeg her.
Hvad var din last?
Slaver, men de druknede.
Gennemsøg skibet.
Jeres khan burde møde en norsk prins.
Rolig, Baltzar.
Er du bange for mig?
Jeg troede ikke, petjenegier frygtede nogen.
Fortæl ham, at jeg er meget værdifuld.
Vidste din khan, at du havde en vikingeprins,
ville I alle være rige.
Han siger: "Lad os finde ud af, hvor værdifuld du er."
Kurya.
Kaysan!
-Har I set de andre? -Nej.
Dorn!
-Er hun uskadt? -Ja.
I klarede det.
Er der tegn på de andre?
Nej. Ikke endnu.
Vi må fortsætte med strømmen.
Vi skal finde dem og båden, før petjenegierne gør.
Vi ved, at det findes.
Selvfølgelig findes det.
Jeg vil vide, hvor det er.
Vi mener, det ligger blandt disse øer.
Jomsborg kan være hvor som helst langs denne kyst.
Jeg kunne søge forgæves i ugevis.
Endda måneder.
Jomsborgs bedste forsvar er,
at det er usynligt fra havet, og kun deres sømænd kender vejen ind.
Hvad kan du fortælle os om farvandet?
Meget farligt, tæt tåge og stenfyldte banker.
Man skal bede en bøn, før man sejler der.
Skulle du finde Jomsborg,
så sig til, så jeg kan få det på vores kort.
Hvis jeg finder det, kan du glemme alt om Jomsborg.
For det vil ikke længere findes.
Mariam.
Leif.
Er du uskadt?
Ja.
Men petjenegierne tog Harald.
-Han fortalte dem, vi var døde. -Hvilke farver bar de?
-Rød og hvid. -Hvad betyder det?
Det var ikke khanen. Sandsynligvis en stamme østfra.
Er Cadlin her?
Nej.
-Hvordan står det til? -Skroget er skadet,
men det kan flyde.
Kan du få båden i vandet?
-Ja. -Gør det.
Jeg finder Harald.
-Vi kommer med dig. -Nej.
Du skal få båden på ret køl.
Så tager vi med.
Også mig.
Kun jeg kender deres lejre. Jeg er dit bedste håb for overlevelse.
Kurya.
Du skal have denne med, hvis nu du får brug for den.
Men du lavede den til dig selv.
Der er kun nok til én.
Brug den, som du vil.
Tak.
Her.
Bliver du tvunget til at bruge den, så kæmp som et dyr.
Afsted!
Han påstår at være en norsk prins.
Før ham til mit telt.
Du kan ikke mene, at det kan løfte skibet.
Vi skal bruge ti mænd.
I to er nok.
Vi gjorde det.
Nu skal vi bare have det af sandbanken og ud på dybere vand.
Nej!
Cadlin.
Nej.
Cadlin.
Hun var kristen.
Jeg kender ingen kristne bønner.
Jeg synes, du skal sige, hvad end du har på hjerte.
Jeg følte mig som en bedre mand med hende, end når jeg var alene.
Når vi var sammen…
…havde livet en grund.
Hun var god ved mig.
Ligesom du var ved hende.
Påstår du at være norsk prins?
Ja.
Du siger også, at du er slavehandler.
Jeg var på vej til Konstantinopel.
En båd. Ingen hær.
Det er trist, så bange
væringerne er blevet for petjenegierne.
Engang en ædel krigerrace, der var vores trofæer.
Jeg er ikke væring.
Jeg er viking.
Og det er tydeligt,
at der ikke er et vikingekranie i din samling.
Virkelig?
Hvordan ved du det?
For havde du mødt en viking, ville han drikke fra dit kranie.
At dræbe en lænket mand er let.
At kæmpe kræver mod.
Det har jeg ikke set meget af her.
Kalder du mig en kujon?
Jeg har set, hvordan petjenegierne udfordrer en kriger.
Trækker ham rundt, udtørrer ham,
så når kampen endelig kommer,
er det halve slag allerede vundet.
Du har ret.
Der er andre måder at teste en krigers styrke.
Bliv nede.
Ja.
-Jeg kan lugte ild. -Der er en lille lejr under os.
-Otte telte. -Det er en plyndringslejr.
Harald er der. Kan I se khanens hovedlejr?
Ja, i det fjerne.
Kurya og jeg forhandler med lederen om Harald.
Giver de os ikke heste, har vi fejlet,
og de vil vide, der er andre.
Så skal I tilbage til båden og sejle så hurtigt som muligt.
Nej. Vi forlader ikke nogen.
Når krigsherren ser mig, er han nødt til at sende bud efter khanen,
og min bror vender tilbage med mange krigere.
I skal være væk, før de kommer.
Okay.
Dine muskler tager mindre skade,
hvis du forholder dig i ro.
Leif.
Hvad er der galt?
Du må love mig noget.
Khanen vender tilbage med mange mænd,
og de vil fange dig, hvis du prøver at tage mig med dig.
Jeg kom ikke hertil for at efterlade dig.
Men det er jeg.
Ved du, hvad det her er?
Mariam gav mig den.
Ved at få mig så langt
har du givet mig muligheden for at blive frelst af Ülgen,
min tros alfader.
Når jeg dør,
forvandler han min sjæl til en fugl,
og jeg flyver til Ocmah,
hvor min kone har ventet på mig i meget lang tid.
Hun må vente lidt endnu, min ven.
Skær ham ned, eller jeg dræber ham.
Ved du, hvem det er?
Det er khanens bror.
Der er en dusør på ham,
som jeg er villig til at bytte for nordboen og to heste.
Underret khanen.
Er du uskadt?
Bedre end nogensinde.
Nu hestene.
Der er sket noget. De har ikke hentet hestene.
Hvad gør vi? Skal vi tage tilbage til båden?
Nej.
Kom, drenge. Se, hvem vi har.
Det er nu, du takker mig for at komme.
Det er nu, jeg spørger, om du har en anden plan.
Mens vi venter på khanen…
…skal vi have lidt sjov.
Kom så!
Elena!
Stop dem!
Skynd dig!
-Det er mig, -Efterlad mig!
Afsted!
Fang dem!
Afsted!
Træk.
Batu, hjælp!
De kommer!
Khanen er bag os!
Alle ombord!
Kom så.
Harald er skadet.
Kom ombord.
Hurtigt!
Den bevæger sig ikke.
Hårdere! Skub hårdere!
Alle, skub!
Hårdere!
Se!
-Kom så! -Kurya!
Kom tilbage!
Nej!
Kom tilbage!
Kurya!
Goddag, bror.
Jeg har hørt mange historier om dig,
skælvende i et fængsel nordpå.
Og jeg tænkte tit på dig, mens jeg var der.
Tænkte du på mig,
da jeg dræbte din kone, og du stak af som en skræmt hund?
Det er en skam, at du ikke kan se glæden i mine øjne,
når jeg stikker mit sværd i dig.
Hund.
Mere, skub!
-Den bevæger sig! -Vi flyder!
Batu, Kaysan, kom ombord.
Også dig.
Den er der næsten.
Hjælp mig.
Er du så bange for mig, at du skal bruge dit sværd
i stedet for din kniv?
Jeg er ikke…
…bange.
Jeg tror ikke på dig.
Det er dig, der er en kujon.
Det er dig, der er bange
for den blinde petjenegi, der er kommet for at dræbe dig.
Sagde du…
…dræbe mig?
Dig?
Ja, min bror. For at dræbe dig.
Øjne…
Jeg kan ikke se.
Jeg kan ikke trække vejret.
Han forgiftede mig.
Dræb ham.
Ülgen, jeg er klar.
Hvorfor kom du efter mig?
Fordi
du var kommet tilbage efter os.
Hvad er der?
Det er Kurya.
Han er på vej til Ocmah.
Vi er blevet for længe.
Den unge konge tror, han er russer.
Han kan bare lide de gode ting ved kongedømmet ligesom sin far.
Vi får styr på ham.
Jeg håber, du har ret,
for hvis det er vores folks fremtid,
vil ingen kunne huske, hvordan en vikingekonge virkelig var.
Snit ikke. Stød, og træk ud.
Du er Olav Haraldsson, den kristne viking,
der befriede norden for den hedenske plage.
Det er jeg, Deres Hellighed.
Knæl, og modtag Kristi velsignelse.
O, Herre Kristus,
velsign denne store kriger på hans rejse hjem,
så han kan bære dit budskab om håb til de mørke egne af vores jordiske hjem.
Giv ham styrke,
mod og magt på hans mission i dit hellige navn.
Og må hans navn huskes til evig tid
som dit hellige ords trofaste tjener.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Amen.
Gå nu, min søn, og gør Guds værk.
Du har været stille i timevis.
Er du okay?
Ja, Hallbjørn.
For jeg føler, jeg bliver vejledt af Guds hånd.
Og hvor fører Gud os hen?
Jomsborg.
Kom!
Kom ind.
Kom.
Templet er åbent for alle.
Kom.
Ja. Kom ind.
Kom.
Alle er velkomne.
Templet er åbent for alle.
Tak.
Ja, kom ind.
Vil du holde ham lidt?
Tak.
Har du et problem med forandringerne?
Nej.
Jeg tænkte bare…
På Jorundr.
Jeg begik så mange fejl som mor.
Gid jeg kunne gøre det om. Bare bedre.
Det ønsker alle.
Men Jorundrs mod fik alt det her til at ske.
Han reddede mig.
Han burde fejres.
Ja.
Gør os selskab.
Der er meget at gøre, og vi behøver din hjælp.
En jomsviking.
Giv manden mad og vand.
Tekster af: Anders Søgaard