Leif!
Elena!
Leif!
Mariam.
Är du oskadd?
-Jag tror det. -Har du sett de andra?
Nej.
-Är inte Leif med dig? -Nej.
Vi behöver repen och remskivorna från seglen.
De är här.
Petjeneger!
Ducka.
Jag är Harald Sigurdsson.
Prins av Norge
och brorson
till Jaroslav den vise.
Han säger: "Norska prinsar måste vara dårar som utmanar Dnepr."
Ändå står jag här inför er.
Vad var din last?
Slavar, men alla drunknade.
Genomsök skeppet.
Er khan borde träffa en vikingaprins!
Hallå, Baltzar.
Är du rädd för mig?
Trodde att petjeneger inte var rädda för någon.
Säg till honom att jag är värd mycket.
Om er khan visste att ni hade en vikingaprins
skulle ni alla vara rika män.
Han säger: "Låt oss ta reda på hur värdefull du är."
Kurya.
Kaysan!
-Har du sett de andra? -Nej.
Dorn!
-Är hon oskadd? -Ja.
Du klarade dig.
Har ni sett de andra?
Nej. Inte än.
Vi måste fortsätta nedströms.
Vi måste hitta dem och båten före petjenegerna.
Vi vet att det existerar.
Självklart existerar det.
Jag vill veta var det ligger.
Vi tror att det ligger bland dessa öar.
Jomsborg kan ligga var som helst längs kusten.
Jag kan segla i veckor utan att hitta det.
Månader, till och med.
Jomsborgs bästa försvar
är att de är osynliga från havet, bara deras sjömän känner till vägen in.
Vad kan du berätta om vattnet där?
Mycket farligt, tät dimma och steniga grund.
Ni måste be en bön innan ni seglar dit.
Om ni hittar Jomsborg,
berätta, så jag kan markera det på kartan.
Om jag hittar dit, kan du glömma Jomsborg.
För då finns det inte längre.
Mariam.
Leif.
Är du oskadd?
Ja.
Men petjenegerna tog Harald.
-De tror att vi är döda. -Vilka färger bar de?
-Rött och vitt. -Vad betyder det?
Det var inte khanen. Troligen en stam från öst.
Är Cadlín här?
Nej.
-Hur ser det ut? -Skrovet har fått en rejäl smäll,
men den kommer att flyta.
Kan du få båten i vattnet?
-Ja. -Gör det.
Jag ska hitta Harald.
-Vi följer med. -Nej.
Ni behövs här för att räta upp båten.
Då kommer vi.
Och jag också.
Bara jag känner till deras läger. Jag är ert bästa hopp om att överleva.
Kurya.
Ta den här, om du skulle behöva den.
Men du gjorde den till dig själv.
Det räcker bara till en.
Använd den som du vill.
Tack.
Här.
Om du måste använda den, slåss som ett djur.
Då går vi!
Han säger att han är en norsk prins.
För honom till mitt tält.
Du kan inte tro att detta kommer att lyfta skeppet.
Vi behöver tio man.
Ni två räcker gott och väl.
Vi lyckades.
Nu måste det bort från sandbanken och ut på djupare vatten.
Nej!
Cadlín.
Nej.
Cadlín.
Hon var kristen.
Jag kan inga kristna böner.
Jag tycker att du ska säga vad du känner i ditt hjärta.
Jag kände mig som en bättre man med henne än när jag var ensam.
När jag var med henne…
…fanns det en mening med livet.
Hon var god mot mig.
Som du var mot henne.
Du påstår att du är en norsk prins?
Ja.
Men även slavhandlare?
Jag var på väg till Konstantinopel.
En båt. Utan armé.
Sorgligt hur rädda
varjagerna har blivit för petjenegerna.
Förr var de en ädel ras av krigare, de var troféer för oss.
Jag är inte varjag.
Jag är viking.
Och det är uppenbart
att du inte har en vikingaskalle i din samling.
Jaså?
Hur vet du det?
För om du hade mött en riktig, skulle han dricka ur din skalle nu.
Att döda en man i kedjor är lätt.
Att slåss mot en man kräver mod.
Jag har sett väldigt lite av det här.
Kallar du mig feg?
Jag har redan sett hur petjenegerna utmanar en krigare.
Släpar honom i flera kilometer, låter honom törsta,
så att när han äntligen erbjuds en kamp
har halva slaget redan vunnits.
Du har rätt.
Det finns andra sätt att testa en krigares styrka.
Huka.
Ja.
-Det luktar eld. -Det är ett läger nedanför oss.
-Åtta tält. -Ett plundringsläger.
Harald kommer att vara där. Kan du se khanens läger?
Ja, i fjärran.
Kurya och jag förhandlar med ledaren om Harald.
Om de inte ger oss hästar har vi misslyckats,
och de vet att det finns andra.
Ni måste tillbaka till båten och fara härifrån så fort ni kan.
Nej, vi far inte utan alla.
När krigsherren ser mig skickar han efter khanen
och min bror kommer med många krigare.
Ni måste vara borta innan de kommer.
Okej.
Dina muskler slits inte isär
om du kan stå stilla.
Leif.
Vad är på tok?
Du måste lova mig en sak.
Khanen kommer tillbaka med många män
och de kommer att fånga dig om du försöker ta mig med dig.
Jag tog mig inte hit för att lämna kvar dig.
Det gjorde jag.
Vet du vad det här är?
Mariam gav den till mig.
Genom att föra mig så här långt
har du gett mig chansen att försona mig med Ülgen,
min tros allfader.
När jag dör
gör han min ande till en fågel
och jag flyger till Uçmak,
där min fru väntar sedan länge.
Hon får vänta lite längre, min vän.
Ta ner honom, annars dödar jag honom.
Vet du vem det här är?
Det är khanens bror.
Han har ett pris på sitt huvud,
som jag är villig att byta mot nordmannen och två hästar.
Gå och berätta för khanen.
Är du okej?
Aldrig mått bättre.
Nu, hästarna.
Något har hänt. De har inte hämtat hästarna.
Vad gör vi nu? Ska vi återvända till båten?
Nej.
Kom, mannar. Titta vem vi har.
Det är nu du ska tacka mig för att jag kom.
Det är nu jag frågar dig om du har en annan plan.
Medan vi väntar på khanen…
…har vi lite underhållning.
Kom igen!
Elena!
Stoppa dem!
Iväg! Skynda!
-Det är jag. -Leif, lämna mig.
Skynda!
Ta dem! Fånga dem!
Skynda!
Dra.
Batu, hjälp!
De kommer. Skynda!
Khanen är bakom oss!
Alla ombord på båten!
Kom.
Harald är skadad!
Hoppa in.
Fort! Skynda.
Den rör sig inte.
Hårdare! Knuffa hårdare!
Alla, tryck på!
Hårdare!
Titta!
-Kom igen! -Kurya!
Kom tillbaka!
Nej!
Kom tillbaka! Kurya!
Kurya.
Hej, bror.
Jag har hört tusen berättelser om dig
huttrande i ett fängelse i norr.
Jag tänkte på dig ofta när jag var där.
Tänkte du på mig
när jag dödade din fru medan du flydde som en rädd hund.
Synd att du inte kommer att se njutningen i mina ögon
när jag sticker mitt svärd i dig.
Hund.
Mer, knuffa!
-Den rör sig! -Vi flyter!
Batu, Kaysan, kom ombord.
Harald, du med.
Det är nästan klart.
Hjälp mig.
Är du så rädd för mig att du måste döda mig med ditt svärd
istället för med din kniv?
Jag är inte…
…rädd.
Jag tror dig inte.
Jag tror att det är du som är feg.
Det är du som är rädd
för den blinda petjenegen som är här för att döda dig.
Sa du…
…döda mig?
Du?
Ja, min bror. För att döda dig.
Ögon…
Jag kan inte se.
Jag kan inte andas.
Han har förgiftat mig.
Döda honom.
Ülgen, jag är redo.
Varför räddade ni mig?
För att
du hade räddat oss.
Vad är det?
Det är Kurya.
På väg till Uçmak.
Vi har varit här för länge.
Den unge kungen tror att han är ryss.
Han gillar de finare sakerna med att vara kung, precis som sin far.
Det blir ordning på honom.
Jag hoppas att du har rätt,
för om det där är vårt folks framtid,
kommer ingen att minnas hur en vikingakung verkligen var.
Svinga inte. Hugg och dra tillbaka det.
Du är Olof Haraldsson, den kristna vikingen
som befriade markerna i norr från det hedniska gisslet.
Ja, Ers helighet.
Knäböj och ta emot Kristi välsignelse.
Jesus Kristus,
välsigna denna mäktiga krigare på hans resa hem,
så att han kan bära Ditt budskap om hopp in i vårt jordiska hems mörka regioner.
Ge honom styrka,
mod och kraft i hans uppdrag med Ditt heliga ord.
Och må hans namn för evigt och alltid bli ihågkommet
som en trogen tjänare av Dina stora verk.
I Faderns, Sonens och den helige Andes namn.
Amen.
-Amen. -Amen.
Gå nu, min son, och utför Guds arbete.
Du har varit tyst i timmar.
Mår du bra?
Ja, Hallbjörn.
För jag känner att jag leds och styrs av Guds hand.
Och vart för Gud oss?
Jomsborg.
Kom!
Kom in.
Kom.
Templet är öppet för alla.
Kom.
Ja. Kom in.
Kom.
Alla är välkomna.
Templet är öppet för alla, min vän. Kom in.
Tack.
Kom. Ja. Kom in.
Hrefna, kan du hålla honom en stund?
Tack.
Har du problem med förändringarna?
Nej.
Jag tänkte bara…
…på Jorundr.
Jag gjorde så många misstag… som mor.
Jag önskar att jag kunde göra om allt, fast bättre.
Det gör vi alla.
Men Jorundrs mod bidrog till allt detta.
Han räddade mig.
Han borde hyllas.
Ja.
Gör oss sällskap.
Det finns mycket att göra och vi behöver dig.
En jomsviking.
Ge den här mannen mat och vatten.
Undertexter: Sanna Greneby