Leif!
Elena!
Leif!
Mariam!
Jól vagy?
- Azt hiszem. - Láttad a többieket?
Nem.
- Leif nincs veled? - Nincs.
Szükségünk lesz a vitorlák köteleire és csigákra.
Itt van.
Besenyők!
Bújj el!
Harald Sigurdsson vagyok.
Norvégia hercege,
Bölcs Jaroszláv
unokaöccse.
Azt mondja: „Bolond lehetsz, ha nekivágtál a Dnyepernek.”
És mégis itt állok előttetek.
Mit szállítottál?
Rabszolgákat, de mind vízbe fúltak.
Kutasd át a hajót!
A kánotok biztos fogadna engem.
Hé, Baltzar!
Félsz tőlem?
Azt hittem, senkitől sem féltek.
Mondd neki, hogy sokat érek.
Ha a kán megtudja, hogy itt vagyok,
gazdagon megjutalmaz titeket.
Azt mondja: „Lássuk, mennyit érsz!”
VIKINGEK: VALHALLA
Kurja!
Kaysan!
- Láttad a többieket? - Nem.
Dorn!
- Jól van? - Igen.
Sikerült!
Láttátok a többieket?
Nem. Még nem.
Tovább kell mennünk a folyó mentén.
Meg kell találnunk őket a besenyők előtt.
NOVGOROD KIJEVI RUSZ
Tudjuk, hogy létezik.
Persze hogy létezik.
Meg kell tudnom, hol van.
Szerintünk ezek között a szigetek között.
Jomsborg bárhol lehet a part mentén.
Hetekbe telhet, míg megtaláljuk.
Talán hónapokba is.
Jomsborg legnagyobb erőssége,
hogy a tenger felől láthatatlan, és csak a hajósaik ismerik az utat.
Milyen a tenger arrafelé?
Nagyon veszélyes, sűrű köddel és sziklás zátonyokkal.
Imádkozzatok, mielőtt elindultok!
Ha megtaláljátok Jomsborgot,
szóljatok, és felteszem a térképre.
Ha megtalálom, elfelejthetitek Jomsborgot.
Eltörlöm a Föld színéről.
Mariam!
Leif!
Jól vagy?
Igen.
De a besenyők elvitték Haraldot.
- Azt hiszik, csak ő élte túl. - Mi volt rajtuk?
- Vörös és fehér ruha. - Miért?
Nem a kán volt az. Talán egy keleti törzs.
Cadlín itt van?
Nem.
- Mi a helyzet? - A törzs megsérült,
de fennmarad a vízen.
Vízre tudjátok tenni?
- Igen. - Akkor csináljátok!
Megkeresem Haraldot.
- Veled megyünk. - Nem.
Vízre kell tennetek a hajót.
Akkor mi megyünk.
És én is.
Egyedül én ismerem a táborukat. Nélkülem nem sokra mentek.
Kurja!
Neked adom, ha szükséged lenne rá.
De ez a tiéd.
Csak egy adag van.
Használd, ha úgy érzed.
Köszönöm.
Tessék!
Ha használnod kell, küzdj keményen!
Gyerünk!
Azt mondja, ő Norvégia hercege.
Hozzátok a sátramba!
Nem gondolhatod komolyan, hogy ez megemeli a hajót.
Tíz ember kellene hozzá.
Kettőtöknek is menni fog.
Sikerült!
Most már csak mély vízre kell tennünk.
Ne!
Cadlín!
Ne!
Cadlín!
Keresztény volt.
Nem ismerek keresztény imákat.
Csak a szívedből szólj!
Vele jobb embernek éreztem magam.
Amikor vele voltam…
volt miért élnem.
Jó volt hozzám.
És te is hozzá.
Norvégia hercege vagy?
Igen.
És rabszolgákkal kereskedsz.
Konstantinápolyba tartottam.
Egy hajóval. Fegyveresek nélkül.
Kár, hogy a varégok
ennyire félnek a besenyőktől.
Az egykor nemes harcosok trófeák voltak számunkra.
Nem vagyok varég.
Viking vagyok.
És biztos, hogy nincs
viking koponya a gyűjteményedben.
Tényleg?
Honnan tudod?
Mert ha találkoztál volna eggyel, most ő inna a te koponyádból.
Könnyű lenne így megölni.
A harchoz bátorság kell.
És itt nem látok olyat.
Gyávának nevezel?
Láttam, hogy bántok a harcosokkal.
Mérföldeken át vonszoljátok, nem adtok inni,
és amikor sor kerül a harcra,
nem sok kell majd a győzelemhez.
Igazad van.
Másként is próbára lehet tenni egy harcos erejét.
Bukjatok le!
Igen.
- Füstöt érzek. - Egy kis tábor van előttünk.
- Nyolc sátor. - Portyázók.
Harald ott lesz. Látjátok a kán sátrát?
Igen, a távolban.
Kurjával majd alkuszunk a vezetővel Haraldért.
Ha nem kapunk lovakat, akkor nem sikerült,
tudják, hogy többen vagyunk.
Ha így lesz, gyorsan siessetek vissza a hajóra.
Nem. Csak együtt megyünk el.
Ha a hadúr meglát, üzen a kánnak,
a bátyám pedig harcosokkal tér vissza.
Azelőtt kell elmennetek, hogy ideérnének.
Jól van.
Az izmaid talán nem szakadnak szét,
ha mozdulatlan maradsz.
Leif!
Mi baj?
Ígérj meg valamit!
A kán sok harcossal tér vissza.
El fog kapni téged, ha magaddal viszel.
Nem foglak itt hagyni.
De itt maradok.
Tudod, mi ez?
Mariam adta nekem.
Azzal, hogy idehoztál,
esélyt adtál, hogy megváltsam bűneimet
Ülgen, a Mindenek Atyja előtt.
Ha meghalok,
a lelkemet madárrá változtatja,
így repülök a mennyországba,
ahol a feleségem már régóta vár rám.
Tovább kell várnia, barátom.
Engedd le, vagy megölöm!
Tudod, ki ez?
A kán testvére.
Vérdíjat tűztek ki a fejére.
Hajlandó vagyok elcserélni a norvégért és két lóért.
Mondd meg a kánnak!
Jól vagy?
Soha jobban.
A lovakat!
Történt valami. Nem jöttek a lovakért.
Mit csináljunk? Menjünk vissza a hajóhoz?
Nem.
Gyertek! Nézzétek, kiket fogtunk!
Megköszönhetnéd, hogy érted jöttem.
Inkább azt kérdem, van-e másik terved.
Amíg a kánra várunk…
szórakozunk egy picit.
Gyerünk!
Elena!
Állítsátok meg őket!
Siessetek!
- Én vagyok. - Leif, hagyj itt!
Gyerünk!
Gyerünk! Kapjátok el őket!
Siessetek!
Húzd!
Batu, segíts!
Jönnek! Gyerünk!
A kán a nyomunkban van!
Mindenki a hajóra!
Gyerünk!
Harald megsérült!
Szálljatok fel!
Gyorsan! Gyertek!
Nem mozdul!
Erősebben! Toljátok meg!
Mindenki! Toljátok!
Erősebben!
Nézzétek!
- Gyerünk! - Kurja!
Gyere vissza!
Ne!
Gyere vissza, Kurja!
Kurja.
Testvérem!
Sok történetet hallottam arról,
hogy egy északi börtönben raboskodsz.
Gyakran eszembe jutottál, amíg ott voltam.
Eszedbe jutott,
hogy megöltem a feleséged, amikor gyáva kutyaként elfutottál?
Kár, hogy nem láthatod az élvezetet a szememben,
amikor beléd döföm a kardomat.
Kutya!
Toljátok meg!
- Megmozdult! - Vízen van!
Batu, Kaysan, szálljatok fel!
Te is, Harald!
Mindjárt megvan.
Segítsetek!
Félsz tőlem, hogy karddal akarsz megölni,
és nem késsel?
Nem…
félek.
Nem hiszek neked.
Szerintem te vagy gyáva.
Félsz
a vak besenyőtől, aki azért jött, hogy végezzen veled.
Azt mondtad…
végzel velem?
Te?
Igen, testvér. Végzek veled.
A szemem…
Nem látok.
Nem kapok levegőt.
Megmérgezett.
Öljétek meg!
Ülgen, készen állok.
Miért jöttél vissza értem?
Mert
te is megtetted volna értünk.
Mi az?
Kurja.
Úton a mennyországba.
Túl sokáig maradtunk.
A király orosznak hiszi magát.
Királyi ízlése van, akárcsak az apjának.
Majd kitanítjuk.
Remélem, igazad lesz,
mert ha ilyen a népünk jövője,
egy nap senki nem tudja majd, milyen egy viking király.
Ne vagdalkozz! Szúrj!
Te vagy Olaf Haraldsson, a keresztény viking,
aki megszabadította északot a pogány veszedelemtől.
Én vagyok, Szentatyám.
Térdelj le, és fogadd Krisztus áldását!
Urunk, Jézus,
áldd meg ezt a bátor harcost hazafelé vezető útján,
hogy reménységet vigyen földi otthonunk sötét vidékeire!
Adj neki erőt és bátorságot,
hogy terjessze szent igédet!
És nevére emlékezzenek mindörökkön örökké,
mint nagy tetteid hű szolgájára!
Az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Ámen.
- Ámen. - Ámen.
Most menj, fiam, és végezd Isten munkáját!
Órák óta csendben vagy.
Jól vagy?
Igen, Hallbjorn.
Mert úgy érzem, Isten keze vezet, irányít engem.
És hová vezet minket Isten?
Jomsborgba.
Gyertek!
Gyere be!
Gyere!
A templom nyitva áll.
Gyertek!
Gyertek csak!
Gyertek!
Jöjjön mindenki!
A templom mindenki előtt nyitva áll.
Köszönöm.
Gyertek! Igen. Gyertek be!
Hrefna, megfognád egy picit?
Köszönöm.
Gondod van a változtatásokkal?
Nem.
Jorundr…
jár a fejemben.
Sok hibát követtem el… anyaként.
Bárcsak jóvátehetnék mindent!
Mind így vagyunk.
De Jorundr bátorsága miatt sikerült.
Megmentett engem.
Ünnepelnünk kell őt.
Igen.
Gyere velünk!
Sok dolgunk van, és elkel a segítséged.
Egy jomsviking.
Adjatok neki ételt és vizet!
A feliratot fordította: Bóta Judit