Leif!
Elena!
Leif!
Mariam.
Oletko kunnossa?
Luulen niin. -Onko merkkiä muista?
Ei.
Eikö Leif ole kanssasi? -Ei.
Tarvitsemme köydet ja hihnapyörät purjeista.
Tässä ne ovat.
Petsenegejä!
Matalaksi.
Olen Harald Sigurdinpoika.
Norjan prinssi -
ja sukua -
Jaroslav Viisaalle.
Hän sanoo: "Norjalaisprinssit lienevät hölmöjä haastaessaan Dneprin."
Ja tässä minä seison edessänne.
Mitä lastinne oli?
Orjia, mutta he kaikki hukkuivat.
Tutkikaa vene.
Kaanin tulisi tavata viikinkiprinssi!
Hei, Baltzar.
Pelkäätkö minua?
Luulin, etteivät petsenegit pelkää ketään.
Kertoisit hänelle, että olen arvokas.
Jos kaani tietäisi viikinkiprinssistä,
olisitte kaikki rikkaita miehiä.
Hän sanoo: "Selvitetään, miten arvokas olet."
VIIKINGIT: VALHALLA
Kurya.
Kaysan!
Oletko nähnyt muita? -En.
Dorn!
Onko hän kunnossa? -Kyllä.
Selvisitte.
Onko havaintoja muista?
Ei. Ei vielä.
Täytyy jatkaa alajuoksuun.
On löydettävä heidät ja vene ennen petsenegejä.
Tiedämme sen olevan olemassa.
Totta kai se on olemassa.
Haluan tietää, missä se on.
Uskomme sen olevan näiden saarten joukossa.
Jomsborg voi sijaita missä vain tällä rannikolla.
Voisin seilata viikkoja löytämättä.
Jopa kuukausia.
Jomsborgin paras puolustus -
on se, että se on näkymätön mereltä, ja vain he tietävät reitin perille.
Mitä voit kertoa sikäläisistä vesistä?
Hyvin vaarallista, tiheää sumua ja kivistä matalikkoa.
Teidän on rukoiltava ennen kuin seilaatte sinne.
Mikäli löydät Jomsborgin,
kerro, niin voin pistää sen kartalle.
Jos löydän sen, voit unohtaa Jomsborgin.
Sillä se lakkaa olemasta.
Mariam.
Leif.
Oletko kunnossa?
Kyllä.
Mutta petsenegit veivät Haraldin.
Hän sanoi, että kuolimme. -Mitä värejä heillä oli?
Punavalkoista. -Mitä se merkitsee?
Se ei ollut kaani. Ehkä heimo idästä.
Onko Cadlín täällä?
Ei.
Miltä näyttää? -Runko otti iskua,
mutta se kelluu.
Saatko veneen vesille?
Kyllä. -Tee se.
Etsin Haraldin.
Tulemme mukaan. -Ei.
Teitä tarvitaan oikaisemaan vene.
Sitten me tulemme.
Minä myös.
Olen ainoa, joka tuntee heidän leirinsä. Olen paras toivonne selviytyä.
Kurya.
Haluan sinun ottavan tämän, mikäli tarvitset sitä.
Mutta teit sen itsellesi.
Siitä riittää vain yhdelle.
Käytä se miten haluat.
Kiitos.
Tässä.
Jos on pakko käyttää sitä, taistele kuin eläin.
Mennään!
Väittää olevansa Norjan prinssi.
Tuokaa hänet telttaani.
Et voi kuvitella, että tämä nostaisi veneen.
Tarvitaan kymmenen miestä.
Te kaksi kelpaatte hyvin.
Teimme sen.
Nyt täytyy vain saada se särkältä syvempään veteen.
Ei!
Cadlín.
Ei.
Cadlín.
Hän oli kristitty.
En tiedä kristittyjen rukouksia.
Sano vain mitä tunnet sydämessäsi.
Tunsin olevani parempi mies hänen kanssaan kuin yksin.
Kun olimme yhdessä,
elämällä oli tarkoitus.
Hän oli hyvä minulle.
Kuten sinä hänelle.
Väitätkö olevasi Norjan prinssi?
Minä olen.
Sanot myös olevasi orjakauppias.
Olinkin, matkalla Konstantinopoliin.
Yksi vene. Ei armeijaa.
Harmi miten paljon -
varjagit nyt pelkäävät petsenegejä.
Kerran jalo soturikansa, voittosaaliita meille.
En ole varjagi.
Olen viikinki.
Ja minulle on selvää,
ettei kokoelmassasi ole viikingin kalloa.
Niinkö?
Miten tiedät sen?
Jos olisit kohdannut aidon viikingin, hän joisi sinun kallostasi.
Kahlitun tappaminen on helppoa.
Taisteleminen vaatii rohkeutta.
Olen nähnyt hyvin vähän sitä täällä.
Kutsutko minua pelkuriksi?
Olen jo nähnyt, miten petsenegit haastavat soturin.
Raahaavat maassa, näännyttävät janoon,
ja kun taistoa viimein tarjotaan,
puolet siitä on jo voitettu.
Olet oikeassa.
On muita keinoja kokeilla soturin väkevyyttä.
Pysykää alhaalla.
Kyllä.
Haistan tulta. -Alhaalla on pieni leiri.
Kahdeksan telttaa. -Ryöstöleiri.
Harald on siellä. Näettekö kaanin pääleirin?
Kyllä, kaukaisuudessa.
Kurya ja minä neuvottelemme johtajan kanssa Haraldista.
Jos he eivät tuo hevosia, olemme epäonnistuneet -
ja he tietävät, että on muita.
Teidän pitää palata veneelle ja lähteä nopeasti.
Ei. Emme lähde ilman kaikkia.
Kun sotaherra näkee minut, hänen täytyy kutsua kaani,
ja veljeni palaa monen soturin kanssa.
Ainoa toivonne on poistua ennen sitä.
Selvä.
Lihaksesi repeytyvät epätodennäköisemmin,
jos voit pysyä liikkumatta.
Leif.
Mikä hätänä?
Sinun täytyy luvata jotain.
Kaani palaa mukanaan monta miestä,
ja he saavat teidät kiinni, jos otat minut mukaan.
En tullut näin kauas jättääkseni sinua.
Minä tulin.
Tiedätkö, mitä tämä on?
Mariam antoi sen minulle.
Tuomalla minut tänne asti -
annoit minulle tilaisuuden sovitukseen Ülgenin,
uskoni ylijumalan, edessä.
Nyt kun kuolen,
hän muuttaa minut linnuksi -
ja lennän Uçmagiin,
missä vaimoni on odottanut minua pitkään.
Hänen täytyy odottaa vielä, ystäväni.
Päästäkää hänet tai tapan tämän miehen.
Tiedätkö, kuka hän on? Tiedätkö?
Tämähän on kaanin veli.
Hänen päästään on tapporaha,
jonka haluan vaihtaa norjalaiseen ja kahteen hevoseen.
Menkää kertomaan kaanille.
Oletko kunnossa?
Loistokunnossa.
Sitten hevoset.
Jotain on sattunut. He eivät hakeneet hevosia.
Mitä teemme? Palaammeko veneelle?
Emme.
Tulkaa, pojat. Katsokaa, kuka tässä on.
Tässä kohtaa kiität siitä, kun tulin.
Tässä kohtaa kysyn, onko varasuunnitelmaa.
Odottaessamme kaania -
nautimme viihteestä.
Tulkaa!
Elena!
Pysäyttäkää heidät!
Mene, äkkiä!
Minä tässä. -Leif, jätä minut!
Menkää!
Menkää! Ottakaa kiinni!
Vauhtia!
Veto.
Batu, auta!
He tulevat! Menkää!
Kaani on perässämme!
Kaikki veneeseen!
Mennään.
Harald loukkaantui!
Kyytiin.
Nopeasti! Tulkaa.
Se ei liiku!
Kovempaa! Työntäkää kovempaa!
Työntäkää kaikki!
Kovempaa!
Katsokaa!
Antakaa mennä! -Kurya!
Tule takaisin!
Ei!
Tule takaisin! Kurya!
Kurya.
Tervehdys, veli.
Olen kuullut tuhat tarinaa sinusta -
hytisemässä vankilassa pohjoisessa.
Ja minä ajattelin sinua siellä usein.
Ajattelitko minua -
tappamassa vaimoasi, kun itse pakenit kuin pelästynyt koira?
Sääli, että et näe mielihyvää silmissäni,
kun isken miekkani sinuun.
Koira.
Työntäkää lisää!
Se liikkuu! -Me kellumme!
Batu, Kaysan, kyytiin.
Harald, sinä myös.
Melkein valmista.
Auttakaa minua.
Pelkäätkö minua niin paljon, että joudut käyttämään miekkaasi -
veitsen sijaan minun tappamiseeni?
Minä en -
pelkää.
En usko sinua.
Uskon, että sinä olet pelkuri.
Sinä tässä olet kauhuissasi -
sokeasta petsenegistä, joka tuli tappamaan sinut.
Sanoitko -
tappamaan minut?
Sinäkö?
Kyllä, veljeni. Tappamaan sinut.
Silmäni…
En voi nähdä.
En voi hengittää.
Hän myrkytti minut.
Tappakaa hänet.
Ülgen, olen valmis.
Miksi palasitte takiani?
Koska -
olisit tehnyt samoin meille.
Mitä nyt?
Se on Kurya.
Matkalla Uçmagiin.
Olemme viipyneet liiaksi.
Nuori kuningas on venäläistynyt.
Hän vain pitää kuninkuuden parhaista puolista isänsä tapaan.
Hoitelemme hänet pian.
Toivottavasti olet oikeassa,
sillä jos tuo on väkemme tulevaisuus,
niin joku päivä kukaan ei muista, millainen aito viikinkikuningas oli.
Älä sivalla. Survaise.
Olet Olaf Haraldinpoika, kristitty viikinki,
joka vapautti pohjolan pakanoiden vitsauksesta.
Niin olen, Teidän Pyhyytenne.
Polvistu ja ota vastaan Kristuksen siunaus.
Herramme Kristus,
siunaa tätä mahtavaa soturia kotimatkallaan,
jotta hän saattaa viedä toivon viestiäsi maallisen kotimme pimeisiin kolkkiin.
Voitele hänet vahvuudella,
rohkeudella ja voimalla pyhän sanasi tehtävässä.
Ja muistettakoon hänen nimensä iankaikkisesti -
suuren työsi uskollisena palvelijana.
Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Aamen.
-Aamen.
Poikani, mene nyt tekemään Jumalan työtä.
Olet ollut hiljaa tuntien ajan.
Oletko kunnossa?
Olen, Hallbjörn.
Sillä tunnen, että minua opastaa ja ohjaa Jumalan käsi.
Entä minne Jumala vie meitä?
Jomsborgiin.
Tulkaa!
Tule sisään.
Tule.
Temppeli on auki kaikille.
Tulkaa.
Kyllä. Sisään.
Tulkaa.
Tulkaa!
Olette tervetulleita.
Temppeli on auki kaikille, ystävä. Tule.
Kiitos.
Tulkaa. Kyllä. Tulkaa sisään.
Hrefna, voitko pidellä häntä hetken?
Kiitos.
Koetko muutokset ongelmaksi?
En.
Ajattelin vain -
Jorundria.
Tein niin monia virheitä äitinä.
Toivon, että voisin tehdä kaiken uudestaan paremmin.
Niin me kaikki.
Mutta Jorundrin rohkeus mahdollisti tämän.
Hän pelasti minut.
Häntä pitäisi juhlia.
Kyllä.
Liity seuraamme.
On paljon tehtävää, ja tarvitsemme apuasi.
Jomsviikinki.
Antakaa miehelle ruokaa ja vettä.
Tekstitys: Laura Jalkanen