VOLKHOVFLODEN NÄRA NOVGOROD
Frejdis!
Var är Frejdis?
Var är hon?
Frejdis! Var är hon?
Jag vet inte!
Förrädare!
Hon är inte här!
Var gömmer hon sig?
Hon är inte här.
Snälla.
Det är inte lönt att leta efter henne här.
Var kan hon annars vara?
Jag vet inte.
Jag vet.
Var exakt såg du henne?
Hon var där borta.
-Nåt på västra sidan? -Ingen här.
Framåt.
Vi har hittat något.
Här!
Och kroppen?
Nej. Men det finns spår av varg.
DNEPRFLODEN
Jag har aldrig träffat en kvinna som skrattar så mycket.
Hur kan jag låta bli?
Jag är fri!
Batu! Gör oss sällskap.
Allfader.
Petjeneger.
Om vi överlever fallen
måste vi sen överleva dem.
Packa ihop. Vi måste vidare.
Har ni sett fallen?
Ja.
Jag ska inte ljuga för er.
Det blir en utmaning.
Vi måste förbereda oss inför den.
När far vi?
-Imorgon. -Vad?
Nej. Varför så snart?
Vattennivåerna sjunker.
Väntar vi längre kan båten inte att ta sig över fallen.
Och vi blir fast här.
Skulle det vara så illa?
Batu, om vi stannar här längre
ökar risken att petjenegerna hittar oss.
Då flyttar vi båten.
Varjagen sa att petjenegerna har flyttat österut.
Han ljög.
Många läger är synliga från fallen.
Vi såg eldar på slättlandet.
Vi har riskerat nog med att stanna här i flera nätter.
Ju förr vi rör på oss, desto bättre.
Då är jag inte säker på att vi följer med.
Va?
Varför inte?
Jag är inte beredd att dö.
Riskerar ni hellre att möta petjenegerna?
De har inte hittat oss än.
Och du kan inte säga att fallen är riskfria.
Ingenting är riskfritt!
Allt de senaste två månaderna har varit riskfyllt.
Men tidigare hade vi inget val. Det har vi nu.
Jag stannar.
Jag med.
Batu?
Jag vet inte.
Elena?
Jag känner som de gör.
Vad är allt detta?
Vi har vetat i månader att denna dag skulle komma.
Och nu, när den äntligen är här,
är ni inte villiga att anta utmaningen?
Jag väntar inte här
och låter petjenegerna göra en flöjt av mina ynkliga ben!
Jag gör det själv om jag måste.
Det kan du inte.
Vad menar du med det?
-Jag är inte rädd för att göra det själv. -Det handlar inte om rädsla.
Vi behöver minst sex roddare,
och vi måste minska båtens vikt med 50 skeppund
om den ska klara av fallen.
Femtio skeppund?
Vi gör oss av med masten.
Masten väger kanske 15 skeppund.
Nej. Utan pälsarna har jag ingen anledning att fortsätta.
Då är du precis som alla andra.
Rättegången börjar snart.
De anser mig redan skyldig.
Du är skyldig.
Vad tänkte du?
Och vad tänker du?
Du följer ett monster som slaktar folk medan de ber,
istället för dina förtrogna gudar.
Saker har förändrats.
Nej, inte saker, mor.
Vi har förändrats.
Gör fången redo.
Snälla, Jorundr.
Be om nåd.
För min skull.
Det är din enda chans.
Jorundr, snälla.
Skulle min far ha bett?
Hon har brinnande feber. Hämta varmt vatten och trasor, skynda.
Min son. Jag måste hämta min son…
Du måste vara tyst.
Du är sjuk och Harekr letar efter dig.
Han har min son. I Jomsborg.
Jag måste dit. Jag måste hämta honom…
Jag ska hjälpa dig.
Du måste bita i den här och försöka vara tyst.
Okej.
Tack. Du kan gå.
Prinsessan Gytha.
-Earl Godwin. -Vet du var drottningen är?
I Winchester tror jag.
Hon har åkt till en av sina ägor.
-När planerades resan? -Jag vet inte.
Jag erbjöd mig att följa med, men hon sa nej.
Hon tog bara med sig några vakter och Agnar.
Agnar?
Är du vilse?
Ser jag vilsen ut?
Inte alls.
Jag letar efter någon.
Ingenting.
-Är de här ätbara? -Nej!
De är giftiga.
Så varför plockar du dem?
Jag förbereder mig på att möta en ny fiende.
Smärta.
Hur illa är det?
Det går fortfarande att hantera.
Tids nog går det nog inte.
-Vad kallas de? -Atropa.
Atropa? Som ödets gudinna?
Den äldsta.
Den oböjliga.
Det var Atropos som valde hur en dödlig dör.
Och klipper livets tråd.
Oroa dig inte för mig, Leif Eriksson.
-Jag vet vad som väntar. -Nej, det gör du inte.
Jo.
Ingenting överraskar mig.
Vänner.
Vi har samlats här för rättegången mot Jorundr Thorvilsson…
…som är anklagad för det fruktansvärda brottet mord.
Han står inför gudarna för att tala sanning.
Sanningen skrämmer mig inte.
Tog du med dig mat till Frejdis kvällen hon försvann?
Ja, det vet du.
Tog du sedan hennes kropp från templet,
insvept i en filt, och la den i en vagn?
Ja, men hon var inte död.
Är det här filten du använde?
Det är från förlossningen.
Auor. Kom, mitt barn.
Morgonen efter Frejdis försvann,
vad hittade du i templet?
Prästinnan var borta, men jag hittade en kniv på marken
som var blodig.
Frejdis fick en kniv inför förlossningen.
Är det här kniven du hittade?
Ja.
Bra.
Är det här din kniv?
Ja.
Men jag använde den inte på Frejdis, det vet du.
Nej, det vet jag inte.
-Jag dödade henne inte. -Jo, det gjorde du!
Sen tog du kroppen till gravfältet där vi hittade den här!
Ni vise, vi har en mördare ibland oss!
Han har dödat en gång, och kommer att döda igen!
Vi måste befria oss från denna ondska.
Jag väntar på er dom.
Mor, sluta.
Snälla.
Benåda honom.
Jag ber dig. Han är mitt enda barn.
Snälla.
Vi har ett beslut.
Han är skyldig.
Hans hand.
Hans halsband.
Och landsförvisning.
Ro!
Förklara vetenskapen för mig
som kräver att båtens vikt minskas
för att den ska kunna ta sig över fallen.
Det är en sinnesvetenskap.
Jaså?
Ingen vill dö.
Men vi är ovilliga att riskera döden för att överleva…
…tills vi inte har något val.
Harald förstår inte detta.
Jag ställde honom inför en situation…
…för att han skulle förstå vad han ber andra att göra.
Uppoffring.
Alla måste riskera något.
Även Harald.
Kommer han göra det?
Det vet jag inte.
Leif?
Jag vill inte dö.
Jag trodde inte att du skulle överge mig.
Trodde att du skulle vara trogen din fars önskan.
Det sa jag inte.
Jag sa att jag kan förstå
varför de andra tvekar.
Frihet och kärlek är starka känslor att övervinna,
speciellt när man aldrig känt dem.
Jag trodde att hotet om brutalitet och tortyr
skulle göra deras val enklare.
Det kommer det.
Men inte förrän det visar sig.
När din far kom till mig kände han till petjenegerna.
Ändå var han modig nog att göra resan.
För att han fruktade något annat ännu mer.
När jag var liten invaderades Tjud av plundrare från Novgorod…
…som dödade hundratals.
Mina mostrar och kusiner flydde till floden med sina ägodelar
för att undvika rån och våldtäkt.
Många drunknade.
För att stoppa lidandet
reste min far till Konstantinopel
och träffade kejsaren.
Han förhandlade fram ett slut på räderna
i utbyte mot ett högt pris.
Han återvände till Konstantinopel…
…för att betala.
Halsbandet måste vara värdefullt
om det kan rädda ett rike.
Det är det.
Och du är en mycket stark kvinna
som håller din fars löfte.
Jag letar efter en man som kallas Björnen.
Jaså, det gör du?
Vet du var han är?
Det beror på.
Inte på det.
På vad?
På exakt vem det är som frågar.
-Krögerskan vet något. -Jaså?
Hon ville inte berätta.
Varför inte?
Jag sa att jag frågade åt Englands drottning.
Hon skrattade. Sa att hon bara berättar för drottningen själv.
Jag presenterar Hennes kungliga höghet,
Englands drottning.
Jaså, det gör du?
Det gör han.
Du kan visst hjälpa mig.
Jag kände Godwin som barn.
Familjens stora hus låg bara tre kilometer bort.
Det var ståtligt.
På den tiden lekte alla barn tillsammans på fälten.
Han var en rar pojke.
Hans fars svek förändrade allt.
Att förlora sitt hem, sin titel, sin förmögenhet,
och att hantera skammen över det gjorde honom arg och bitter.
Björnen var honom alltid trogen.
Kände Björnen Godwin?
Han var Godwins förmyndare.
Hans mor dog kort efter att hans far fängslades
så Björnen tog emot honom.
Han var allt han hade efter allt var förlorat.
Vad är hans riktiga namn? Björnen?
John Fletcher.
Den förre åldermannens tjänare.
Han gjorde allt för pojken.
Ålderman Wulfhaere!
Vad för dig till London?
Du, earl Godwin.
-Bör jag vara orolig för mina ägor? -Jag vet inte. Borde du det?
Jag såg drottningen i Sussex.
Jag litar på att hon inte planerar att ta allt från mig
och ge till en viking?
Earl Godwin, jag skojar.
Jag litar på att om jag var på väg att avsättas
skulle du ha gett mig en förvarning.
Jag skojade med. Var lugn.
Drottningen har annat att göra i Sussex.
Gott försök, kung Sven.
Vi hittar en annan hjort.
For de innan tövädret?
Med en båt på en släde.
Full av pälsar att sälja i Konstantinopel?
Jag tror att du ljuger.
Om jag ljög
skulle jag ha gjort historien mer trovärdig.
Enastående.
Min bror, den store vikingabärsärken
är nu pälshandlare.
Lika otroligt som att den store Olof Haraldsson,
som planerade Knuts invasion av London,
nu är förmyndare för hans son.
Vi har en överenskommelse.
Jag tar hand om hans nordliga rike och Sven,
i utbyte mot min son Magnus liv,
som han uppfostrar.
Fantastiskt.
Beror på vem du frågar.
Med de södra handelsvägarna stängda
är det viktigt att Östersjön är öppen för handel.
Det innebär att kontrollera jomsvikingarna som plundrar våra skepp.
Jag stötte på dem för ett tag sen.
Lita på mig. Jag ska hitta dem och göra slut på dem.
Fanns det en kvinna med Harald eller nämnde han en för dig?
En kvinna?
Inte för mig. Hurså?
Det var inget.
Frejdis.
-Var är min son? -Frejdis. Du är i säkerhet.
Det är jag, Valgerda.
Hur kom jag hit?
Hrefna hittade dig på gravfältet.
En del av efterbörden var kvar i din kropp,
jag lyckades ta bort den.
Du kommer att bli bra,
men du kan aldrig få barn igen.
Jag kan inte garantera er överlevnad.
Vad som finns bortom fallen vet jag inte.
Jag kan bara göra mitt bästa för att hålla oss vid liv.
Men jag kan inte göra det här.
Redo! Och upp!
Släng i den nu!
Han dog nyligen.
Det finns inga tecken på sår.
En tjusig ring…
…för en bonde.
Från din mor.
Jorundr, varför gjorde du det?
Jag dödade henne inte.
Jag försökte rädda henne.
Tänk efter, Kolr!
Harekr ville se henne död.
Hon hotade honom.
Jag med.
Så han använde mig för att göra sig av med oss båda.
Han dödar vem som helst för att behålla sin makt.
Idag är det mig.
Imorgon kan det vara någon av er.
Jag är ledsen.
Skjut ifrån.
Till årorna!
Dra!
Massakern var mitt fel.
Förlåt. Jag går nu.
-Vart ska du? -Hämta min son.
Harekr kommer aldrig att ge dig honom.
Då dödar jag honom, eller så får han döda mig.
Det bästa jag kunde hitta.
Det räcker för mina behov.
Lämna oss.
Överraskning.
Denna man,
Björnen.
Fanns det tecken på mord?
Nej.
Jag är säker på att Godwin låg bakom det,
liksom det falska mordförsöket
för att vinna din gunst.
Jag tror inte att det är bortom Godwins fantasi.
Men Aelfwynn då?
Han bad mig om tillåtelse att gifta sig med henne.
Jag sa ja.
Varför skapa en situation
som skulle leda till att hans trolovade torterades till döds?
Vad skulle han tjäna på det?
Jag vet inte.
Det fanns säkert ett skäl.
Var du säker när du lät döda henne?
Nej.
Jag säger inte att du har fel, min kära.
Men Godwin är en komplicerad man
som fått utstå stora förluster
och funnit ett sätt att överleva.
Det här är inte bevis för brotten du anklagar honom för.
Och nu har han förlorat något mycket större,
som inte kan ges tillbaka.
Kärlek.
Kung Knut. Sir.
Ers Höghet, välkommen hem.
Jag hörde från soldaterna
hur stor er seger mot venderna var.
Jag är inte den enda som har skyddat England.
Drottningen sa att du räddade hennes liv när jag var borta.
Jag är tacksam.
Hon berättade också om din trolovade.
Aelfwynn.
Drottningen var tvungen att agera som hon gjorde.
Jag inser det. Men det lindrar inte min smärta.
Jag förstår.
I min erfarenhet
är det bästa sättet att glömma en kvinna
att hitta en annan som är bättre.
Du borde vara gift.
Om det behagar kungen ska jag hitta en lämplig brud.
Det har jag redan gjort.
Jag har beslutat att du ska bli en del av min familj.
Gytha, min niece, skulle bli en underbar hustru.
Ers Höghet…
…jag har inga ord.
Så säg ingenting.
Du har min välsignelse.
Min drottning, vi har anledning att fira.
Godwin ska äkta Gytha.
Gytha…
Jag är så ledsen.
Varför är ni ledsen, Ers Höghet?
-Är du glad? -Hur skulle jag inte?
Jag ska äkta den snällaste, mest kärleksfulla mannen i England.
Hur kan du tro det?
Aelfwynn berättade.
Om han kan älska mig hälften så mycket som henne
är jag en lycklig kvinna.
Men Gytha, du är av kunglig blod.
Ni har rätt.
Det finns en sak jag kan ge honom som hon inte kunde.
Och vad är det?
Aelfwynn sa att Godwins dröm var att få en son som skulle bli kung.
Hon kunde inte. Men jag kan.
Gytha! Var är du?
Kommer.
Harekr!
Frejdis.
Harekr!
Hon vill ha sitt barn.
Men hon är död.
Du sa att hon är död.
Harekr!
Kanske är det hennes ande. Be till henne.
Nej, det här är ett trick.
Vi måste straffa den som gör det.
-Harekr! -Hon är här!
Hon är utanför portarna. Öppna dem.
Portarna! Öppna portarna!
Det är hon!
Det är det! Det är Frejdis!
Det är Frejdis!
Frejdis,
vi trodde att du var död.
Kom. Låt oss hjälpa dig.
Du kan inte hjälpa mig, Harekr.
Du är orsaken till min smärta.
Du har tagit min son och jag vill ha tillbaka honom!
Vi tar hand om honom. Vi vill bara hans bästa.
Jag är hans bästa!
Det kan alla mödrar berätta.
Jag tar tillbaka honom.
Det kommer inte att ske.
Utmanar du mig?
Nej.
Det vore inte rättvist i ditt läge. Kom, återhämta dig i templet.
Låt gudarna avgöra vad som är rättvist och orättvist.
Ja, låt gudarna avgöra.
Vi måste lita på gudarna!
Oden är på din sida.
Visst.
Om du vill slåss mot mig…
…är jag redo.
Ta henne till templet.
Nej.
Jag dödar dig om jag måste.
Så gör det.
Jag ger inte upp min son.
Nej!
Nej.
Sluta. Jag beordrar…
Sluta!
-Du onde! -Förrädare!
Han stal ett barn!
-Döda honom! -Ja!
-Döda honom! -Döda honom!
Döda honom!
Här.
-Okej. -Du då?
Oroa dig inte.
Vi gör det här tillsammans.
Repen klara.
Tryck ifrån!
Ro! Och ro!
Ro!
Och ro!
Och snabbare!
Åror in!
Undertexter: Sanna Greneby