Det her er sydøst.
Stoler du på den?
Ja.
Hvordan ved du, at dine markeringer fortæller sandheden?
Hver dag betvivler jeg dens evner.
Og hver dag tager jeg fejl.
Sjovt.
Jeg har aldrig set dig som lærd.
Eller dig som skindhandler, men her står vi.
Er rebene sikrede?
I kan begynde.
Jeg er bekymret.
Når floden når bjergsøen er vi halvvejs.
Hvad sker der?
Rolig.
Hvad er det for en lyd?
Det er isen, der taler.
Deres Højhed tilkaldte mig.
Jeg har kendt til Deres forhold til Lady Aelfwynn
i ugevis.
-Bejlede De i hemmelighed? -Det burde ikke overraske Dem.
Det overrasker mig, at De indleder så farligt et forhold.
Hentyder Deres Højhed til Aelfwynns stilling i husholdningen,
forsikrer jeg Dem om, at hun ikke spionerer for mig,
for en sådan ordning kan gå begge veje.
Vi holdt det hemmeligt, til jeg kunne få Deres mands velsignelse,
som jeg netop har modtaget og ønsker at dele.
Hvad ved De om hendes baggrund?
Hun har tre søstre. Alle ældre og gifte.
Hendes far blev afskediget,
da kong Knud indsatte jarl Nori i Northumbria.
Er det alt?
Spørger De, om jeg elsker hende,
er svaret ja.
Og hvis jeg fortalte,
at hendes bror var manden, der forsøgte at slå mig ihjel?
Så tager De fejl. Hun har ingen bror.
Halvbror. Hun har bekræftet det.
Siger De, at Aelfwynn var involveret i sammensværgelsen mod Deres liv?
Nej, jarl Godwin. Jeg tror, De stod bag.
Må jeg minde Deres Højhed om, at jeg reddede Deres liv?
Havde jeg ønsket Dem død, havde jeg så ikke ladet det ske?
Netop det spørgsmål har jeg ikke kunnet besvare.
Så spørg mig i fangekælderen.
Det er ikke Dem, jeg agter at føre derned.
Det kan De ikke mene.
Hvis rollerne var vendt om, og Deres liv var i fare,
havde De ikke gjort det samme for at få sandheden frem?
Det tænkte jeg nok.
Deres Højhed, jeg beder Dem.
Gør ikke Aelfwynn til slagmarken for vores uenigheder.
Jeg har mine fejl, det er sandt, men hun er uskyldig.
Giv mig tid til at bevise det og til at finde svarene, De søger.
De har haft tid.
Den er nu gået.
-Så dyb som min albue. -Tre hænder tyk.
Vi har masser af tid, før den tør.
Måske i Norge.
Hvad bekymrer dig?
At isdæmningen går i stykker.
Hvad er isdæmningen?
Det er en mur af is, der bevæger sig som en bølge
og knuser alt på sin vej.
Er vi herude, når det sker, når vi ikke at undslippe den.
Hvor meget tid har vi?
En uge? En dag?
Floden er lang. Den kan allerede være på vej.
Hvad foreslår du?
At vi flytter slæden fra floden og venter på, at den passerer.
Vi er kun én dags rejse fra søen, der er isfri.
Det sagde du selv.
Vi kan lige så vel være omringet af petjenegier.
Vi tager chancen og fortsætter.
Afgang!
Kom.
Hvad har du fundet? Hvor tog hun hen?
Hun går ingen steder.
Kun i skoven for at samle urter og rødder.
Ser hun flygtningene?
Sommetider.
De behandler hende som præstinde, med respekt, som Harekr ønsker.
Hun bør ikke se dem. Det er skidt.
Jeg arbejder med dem, mor. De er ikke dårlige mennesker.
Jeg synes, Frejdis har ret.
De bør få lov til at komme til Jomsborg.
Er der en pige?
Sæt, der var?
Det vil Harekr ikke billige.
Måske er det tid til forandring.
-Jeg tror, det bliver en dreng. -Tror du?
Ja.
Hun har fortalt det.
Det betyder intet. Jeg ved, du er uskyldig.
Gudskelov.
Jeg var bange for, at du ville forlade mig.
Jeg ville aldrig forlade dig. I Guds øjne er du min kone.
Jeg har allerede givet Knud besked,
forklaret situationen og tryglet om din løsladelse.
Men indtil da må du forblive stærk,
og hør godt efter.
Dronningen vil afhøre dig.
Jeg er ikke bange. Jeg har fortalt hende sandheden.
Det her er meget anderledes.
Hun er ikke ude efter sandheden eller dig.
Det handler om mig.
Dig?
Men du kendte ikke til min bror.
-Han var ikke en del af familien. -Jeg tror dig, men dronningen gør ikke.
Hun tror, jeg har manipuleret dig til at begå en forbrydelse mod hende,
og det vil hun bevise.
Jeg har intet at frygte. Jeg fortæller hende sandheden.
Nej. Du skal fortælle hende, at det var mig.
Sig, at jeg stod bag.
Det ville være løgn.
Hun tager dig fra mig, og så har jeg intet.
Jeg tager med hende.
Nej. Dronningens befaling.
Frygt ej.
Jeg fortæller sandheden. Den er alt, jeg ved.
Den er smuk.
Var den en gave fra jarl Godwin?
Han gav mig den som et symbol på sin kærlighed. Og på fremtiden.
Du er heldig at have følt ægte kærlighed.
Det vil du også.
Knud ønsker, at jeg ægter en prins eller konge.
Han er ligeglad med, om jeg føler kærlighed.
Gud kender til din godhed, Gytha.
Han vil passe på dig.
Skulle der ske mig noget…
…vil du så give ham den fra mig?
Og fortæl ham…
…at min kærlighed aldrig vaklede.
Floden bliver smallere.
Det betyder, at vi nærmer os bjergenes sø.
Jeg ved, at du smiler.
Burde jeg ikke det? Vi er der næsten.
Når vi kommer til søen,
smiler jeg med dig.
Beskriv Konstantinopel igen.
Den er stor.
Meget større end Novgorod.
Med en enorm mur omkring sig og glitrende solskin.
Jeg ser frem til at vende tilbage.
Du vil synes om den.
Håber jeg.
Kom her!
Stop!
Du er for afhængig af dit svær.
Øksen er vikingernes foretrukne våben.
Lad mig prøve igen.
Jarl Olav!
Det her er Gutlag.
Han er lige kommet østfra med nyt om din bror.
-Hvor er han? Jomsborg? -Nej.
Han er i Rus.
Jeg så ham i Novgorod for over en måned siden med Jaroslav den Vise.
Han var sammen med grønlænderen, Leif Eriksen.
Og kvinden, Frejdis?
Der var ingen kvinde.
Er du sikker?
Ja.
Klargør skibene.
Javel.
Rejser du igen?
Ja.
Er Harald i Novgorod,
mødes han med vores onkel for at samle en hær mod Kattegat.
Det er ikke klogt at vente på, at den ankommer.
Saml dine ting. Vi skal til Rus.
Her.
Hvor længe er du væk?
Bliver jeg savnet?
Jeg var ved at vænne mig til dig.
Amen.
Jeg har allerede fortalt Dem alt.
Jeg vidste ikke, min bror var i London.
Jeg vidste ikke, han ville dræbe Dem.
-Aelfwynn. -Jeg ville have advaret Dem.
Aelfwynn.
Jeg vil ikke skade Dem.
Så tro mig.
Jeg har allerede fortalt Dem sandheden.
Det er alt, jeg ved.
Jeg tror, De ved mere om Godwin.
Vi skal finde ud af, hvad I ved sammen.
Hvad har Godwin fortalt dig om Bjørnen?
Jeg har aldrig hørt det navn.
Det er sandheden, det…
Jeg spørger igen.
Bjørnen.
Jeg ved ingenting.
Jeg tror, at kejseren vil være interesseret i mine piger.
De er eksotiske og rene.
Jeg har naturligvis mine egne købere i Beklagelsernes Dal,
men du ligner en mand, der kan tale min sag ved hoffet.
Det vil blive belønnet.
Må du rådne i helvede.
Hvad sagde du til mig, knægt?
Gør det igen!
Stop!
Han siger kun det, der er åbenlyst for os alle.
Forsvind, og lad os være i fred.
Styr din slave, eller jeg lærer ham en lektie, du ikke kunne!
Kom. Fremad.
"Sindets energi…
…er essensen…
…i livet."
Sådan har jeg aldrig tænkt på livet.
Det er det, læring handler om.
En konstant bevægelse af idéer.
Rolig.
Nej, stop. Spar deres kræfter.
Alle ud. Vi må lette båden.
Kaysan, du og Batu henter stammer.
Dorn, Brigtoc, pas på hestene.
Ja.
Jeg smiler tidsnok.
Gør den lettere.
Godt forsøg.
Jeg ved, hvor du vil placere øksen.
Gør klar til at skubbe! Nu!
Den løfter sig!
-Igen! -Harald, hestene skal hvile.
Vi kan ikke stoppe.
Når natten falder på, fryser floden til igen.
Slæden vil være fanget. Lad os prøve igen.
Kaysan, en ny stamme.
Nej. Vi skal hvile.
Giv hestene vand.
Vi holder en pause.
Jeg spørger Dem igen…
Hvorfor beskytter De ham?
Jeg beskytter ham ikke.
Jeg fortæller Dem sandheden.
Han har udnyttet Dem.
Eller også har De fejlbedømt ham.
Nej.
Han fandt plads ved hoffet gennem mord og bedrag.
Men ikke hos mig.
Han stoler på mig. Han kan fortælle mig ting.
Såsom?
Hans ungdom i Sussex.
Hans far og hans had for ham.
Og mig?
Han har aldrig talt ilde om Deres Højhed.
Aldrig!
Tænk dig om igen.
Der er intet at finde!
Værsgo.
Sig det.
Beder du mig om at bebrejde dig, ville jeg ikke begynde i dag.
Jeg kan ikke gøre for det.
Jeg skal nå frem. Jeg har så meget at bevise.
Men jeg burde have lyttet til Kuyra.
Og stoppet.
Tror du, at du er den eneste, der gerne vil nå frem?
Se dem.
De vil alle til Konstantinopel.
Du er bare mest højrøstet.
Stop ikke nu.
Hvad er det?
-Mere græsk? -Nej.
Det er latin.
Det betyder "lykken står den kække bi."
Det er dig.
Vi behøver mere træ.
Du er en farlig mand.
Jeg er en beregnende mand.
Skal du virkelig afsted?
Ja.
Men jeg vender tilbage.
Det skal du.
Hvad lavede du på min mors kammer?
Jeg sagde blot farvel.
Når min far drager i krig, bruger han aldrig så lang tid på afsked.
Ja, men…
Din far er konge.
Hans afsked er mere effektiv end min.
Er du klar?
Ja.
Nu!
Afsted!
Skub!
Det virkede. Vi gjorde det.
Ja!
Sådan! Kom så!
Hvad er det?
Det kommer.
Isdæmningen er gået i stykker.
Befri hestene. Skær båden fri nu!
Kaysan. Hamrene!
Af sted.
-Min frakke! -Jeg har den.
Fremad.
-Af sted. -Fremad.
Hold ved frakken.
Hjælp!
Du skal holde fast! Træk!
Alle ombord!
Kom tilbage!
Far!
Harald!
Løb!
Nej!
Far!
Hiv mig ind.
Hold fast!
Årerne ind!
Her.
Det gør mig ondt.
Han mistede alt undtagen sin ring.
Ring?
Han fortalte, at han gav den bort.
Hvad fortalte han Dem ellers?
Hvad talte I om…
…i de stille øjeblikke?
I de glade øjeblikke.
Kærlighed.
Vores fremtid.
Hvordan så den ud?
Børn.
Han ville have mange.
En søn som konge.
Konge?
Genopliv hende.
Vidste du, hun var hans datter?
Vitomir betroede sig til mig, før vi rejste.
Han var bange for, at hun skulle rejse som pige.
Nu har hun intet valg.
Du hedder Elena.
Ja.
Jeg kunne ikke redde både din far og dig.
Jeg lovede at levere hans skat til Konstantinopel.
Jeg har hans kiste blandt mine ejendele.
Jeg vil beskytte den med mit liv.
Tak.
Hun er død.
Fik De, hvad De ønskede?
Nej.
Men jeg fortryder intet.
"Fortryder intet."
De er en morder.
-Stilhed. -Nej.
De har taget den ene anstændige ting fra mit liv,
da jeg gav dig alt.
-Min loyalitet… -Stilhed!
…min troskab.
De tog min kone!
Gud tilgiver Dem måske. Men aldrig jeg.
Undskyld.
Jeg ville ikke forstyrre.
Vær rar, prinsesse…
Gå med dig.
Hun ville give Dem denne.
-Var I tætte? -Ja.
Jeg vidste, hun var forelsket.
Men hun omtalte Dem aldrig ved navn.
Hun fortalte mig kun, at hun aldrig havde været lykkeligere.
Prinsesse Gytha.
Tak.
Hvad skete der med de andre skibe?
Da vi satte ud, kom der et stort uvejr.
Den adskilte flåden.
Vi sejlede i ugevis
uden nogen tegn på Harekr eller de andre. Vi frygter, de er døde.
Vi bør bringe et offer for deres tilbagevenden.
Ja, det gør vi.
Venner.
Før vi beder guderne om hjælp,
lad os da minde dem om vores tro.
Flygtningene byggede dette tempel til de gamle guder.
Freja.
På denne årstid tilbeder vi dig som frugtbarhedens giver.
Og Idun.
Blomsternes gudinde.
Hvor har vi dog savnet dig.
Og Gefion, markernes gudinde Og Gná, vindenes rytter.
Vi lovede aldrig at glemme igen.
Og især Njord.
Havenes gud.
Led Harekr og vores familier tilbage i sikkerhed.
Her kommer tempelbyggerne.
Kom.
Vær med i vores ofring.
Kom.
Lad os tilbede sammen.
Hrefna.
De, der tror på de samme guder, kan ikke være to folk.
Vi er alle ens i vores hjerter.
Bror.
Hvor er alle sammen? Hvorfor hilser de os ikke velkommen?
De er i skoven.
Med Frejdis.
Skoven?
Du må ikke blive vred.
De var bekymrede for din sikkerhed.
De søgte vejledning hos Frejdis,
hun tog dem med i skoven, hvor flygtningene beder.
De bad for din hjemkomst.
Hvor er Jorundr?
Du… har forrådt mig.
-Hvad taler du om? -Jeg gav dig ansvaret.
-Jeg vender tilbage til kaos. -Kaos?
Du vendte tilbage til fred. Var det ikke dit ønske?
De skal ikke tilbede med vort folk.
De skal arbejde for vort folk.
De er en ækel blanding af nordiske stammer.
Vi er de overlegne mennesker.
Hvad med Frejdis? Hun er vores præstinde.
Hun er kun præstinde, fordi jeg udnævnte hende.
Hvad gør du? Nej…
Det, du burde have gjort.
Den er smuk.
Løb!
Du er en morder.
Du er ikke bedre end de kristne, som de flygtede fra.
Jeg førte dem hertil.
De lever, fordi jeg lader dem leve. Ikke dig.
Du har gjort guderne vrede.
Du har gjort mig vred!
Før hende til templet. Lås hende inde.
Nej!
Tekster af: Anders Søgaard