Sydost är ditåt.
Litar du på den där saken?
Ja.
Hur vet du att dina markeringar och observationer talar sanning?
Jag tvivlar varje dag på dess gåvor.
Varje dag motbevisas jag.
Lustigt.
Jag har aldrig sett dig som lärd.
Eller jag dig som pälshandlare, men här är vi.
Är repen säkrade?
Då kan du börja.
Jag är orolig.
När floden når Sjön mellan bergen är vi halvvägs.
Vad är det där?
Såja.
Vad är det för ljud?
Det är isen som talar.
Ers höghet kallade på mig.
Jag vet om ditt förhållande med Aelfwynn,
har vetat i veckor.
-Skedde allt i hemlighet? -Det borde inte förvåna er.
Det förvånar mig att du ger dig in i ett så riskfyllt förhållande.
Om Ers Höghet syftar på Aelfwynns ställning i ert hushåll
kan jag försäkra er att hon inte spionerar,
för det skulle kunna fungera åt båda hållen.
Vi höll det hemligt tills jag kunde få er mans välsignelse,
vilket jag precis har fått och tänkte dela med mig av.
Vad vet du om hennes bakgrund?
Jag vet att hon har tre systrar. Alla äldre och gifta.
Hennes far blev förflyttad som många andra,
när jarl Nori kom till Northumbria.
Är det allt?
Om ni frågar om jag älskar henne,
är svaret ja.
Och om jag berättade
att hennes bror var mannen som försökte döda mig?
Ni måste ha fel. Hon har ingen. Det skulle jag veta.
Halvbror. Hon har bekräftat det.
Antyder ni att Aelfwynn var inblandad i komplotten för att ta ert liv?
Faktiskt inte, earl Godwin. Jag tror att det var du som låg bakom det.
Ers höghet, det var min hand som räddade ert liv.
Om jag ville se er död, hade jag väl låtit det ske?
Det är den frågan som jag inte kan besvara.
Så ta mig till fängelsehålan och fråga mig.
Det är inte dig jag tänker ta dit.
Ni kan inte mena allvar.
Om det var ditt liv som stod på spel,
skulle du inte göra detsamma för sanningen?
Trodde väl det.
Ers höghet, jag ber er.
Gör inte Aelfwynn till ett slagfält för våra motsättningar.
Jag har brister, det är sant, men hon är oskyldig.
Ge mig tid att bevisa det och att hitta de svar ni ber om.
Du har haft tid.
Den har runnit ut.
-Armbågsdjup. -Tre händer tjock.
Vi har gott om tid innan tövädret.
Kanske i Norge.
Vad oroar dig?
Att isdammen brister.
Vad är isdammen?
Den är en vägg av is som rör sig som en våg,
och krossar allt i sin väg.
Om vi är här ute när den kommer, har vi inte tid att fly.
Hur lång tid har vi på oss?
En vecka? En dag?
Floden är lång. Den kan redan vara på väg.
Vad föreslår du?
Att vi flyttar släden från floden och väntar tills den passerat.
Vi är en dagsresa från sjön som är isfri.
Du sa det själv.
Så vitt vi vet kan vi vara omringade av petjeneger.
Vi tar risken och fortsätter.
Packa ihop!
Kom.
Vad har du sett? Vart tar hon vägen?
Hon går ingenstans.
Hon samlar örter och rötter i skogen.
Träffar hon flyktingarna?
Ibland.
De betraktar henne som prästinna, med respekt, som Harekr vill…
Det är inte bra att hon träffar dem.
Jag jobbar med dem, mor. De är inte dåliga människor.
Jag tror att Frejdis har rätt.
De borde få komma till Jomsborg.
Är det en flicka?
Om det var det?
Harekr skulle inte godta det.
Kanske… det är dags för förändring.
-Jag tror det blir en pojke. -Tror du det?
Ja, det tror jag.
Hon har berättat.
Det betyder ingenting. Jag vet att du är oskyldig.
Tack gode Gud.
Jag var rädd att du skulle lämna mig.
Jag skulle aldrig lämna dig. Du är min fru, i Guds ögon.
Jag har redan skickat bud till Knut
där jag förklarar allt och ber om din frigivning,
men tills dess måste du vara stark
och lyssna noga.
Drottningen kommer att förhöra dig.
Jag är inte rädd. Jag har redan berättat sanningen.
Det här är annorlunda.
Det handlar inte om sanningen eller dig.
Det handlar om mig.
Dig?
Men du visste inget om min bror.
-Vi var inte riktig familj. -Drottningen tror dig inte.
Hon tror att jag har fått med dig i en plan att ta hennes liv,
och hon tänker bevisa det.
Jag har inget att frukta. Jag ska berätta sanningen.
Nej. Du måste säga att det var jag.
Säg att jag låg bakom det.
Det vore att ljuga.
Då tar hon dig ifrån mig och jag förlorar allt.
Jag följer med henne.
Nej. Drottningens order.
Oroa dig inte.
Jag ska berätta sanningen. Det är allt jag känner till.
Den är vacker.
En gåva från earl Godwin?
Han gav den som en symbol för sin kärlek… och framtiden.
Du har tur som har fått uppleva äkta kärlek.
Det kommer du med.
Knut vill att jag äktar en prins eller kung.
Han bryr sig inte om jag känner kärlek.
Gud känner din godhet, Gytha.
Han kommer att ta hand om dig.
Om något händer mig…
…kan du ge honom den?
Och säg honom…
…att min kärlek aldrig vacklade.
Floden smalnar av.
Det betyder att vi närmar oss sjön vid bergen.
Jag vet att du ler.
Borde jag inte det? Vi är nästan framme.
När vi når sjön,
kommer jag att le med dig.
Beskriv Konstantinopel igen.
Det är stort.
Mycket större än Novgorod.
Men en massiv mur runtom och strålande solsken.
Jag ser fram emot att återvända.
Du kommer att gilla det.
Hoppas jag.
Kom här!
Stopp!
Du litar för mycket på svärdet.
Yxan är en vikings favoritvapen.
Låt mig försöka igen.
Jarl Olof!
Det här är Gutlag.
Han kommer från öst med nyheter om din bror.
-Var är han? Jomsborg? -Nej.
Han är i Rus.
Han var i Novgorod för en månad sedan och träffade Jaroslav den vise.
Han var med grönlänningen, Leif Eriksson.
Och kvinnan, Frejdis?
Det fanns ingen kvinna med dem.
Är du säker?
Helt säker.
Förbered skeppen.
Naturligtvis.
Reser du igen?
Ja.
Om Harald är i Novgorod,
träffar han vår farbror för att samla en armé mot Kattegatt.
Det är inte klokt att vänta på dem.
Packa dina saker. Vi ska till Rus.
Här.
Hur länge?
Kommer jag att bli saknad?
Jag började precis vänja mig vid dig.
Amen.
Jag har redan sagt allt.
Jag visste inte att min bror var i London.
Jag visste inte att han ville döda er.
-Aelfwynn. -Då hade jag varnat er.
Aelfwynn.
Jag vill inte göra dig illa.
Så tro på mig.
Jag har redan berättat sanningen.
Det är allt jag vet.
Jag tror du vet mer om Godwin.
Vi måste ta reda på vad, tillsammans.
Vad sa Godwin till dig om Björnen?
Jag har aldrig hört namnet.
Det är sant, det…
Jag frågar igen.
Björnen.
Jag vet ingenting.
Jag tror att kejsaren kan vara intresserad av mina flickor.
De är exotiska och orörda.
Jag har naturligtvis mina egna köpare i Klagodalen,
men du skulle kunna lägga ett gott ord för mig vid hovet.
Ett ord som skulle belönas.
Må du ruttna i helvetet.
Vad sa du till mig, pojk?
Gör om det där!
Sluta!
Han säger bara det som är tydligt för alla.
Försvinn, lämna oss ifred.
Kontrollera slaven eller så lär jag honom det du inte kunde!
Kom. Nu går vi.
"Sinnets energi…
är livets…
essens."
Jag har aldrig tänkt på livet så.
Det är det som lärandet handlar om.
En ständig rörelse av idéer.
Såja.
Nej, stopp! Spara på deras krafter.
Alla ut. Vi måste lätta på båten.
Kaysan, du och Batu hämtar stockar.
Dorn, Brigtoc, se till hästarna.
Ja, på en gång.
Jag ler fortfarande.
Lätta på lasten.
Bra försök.
Jag vet var du vill sätta yxan.
Gör er redo att ta i! Nu!
Den stiger!
-Igen! -Hästarna måste vila.
Vi kan inte ge upp.
När det blir mörkt fryser floden igen.
Släden kommer att fastna. Vi försöker igen.
Kaysan, en till stock.
Nej. Vi måste vila.
Ge hästarna vatten.
Vi tar en paus.
Jag frågar igen.
Varför skyddar du honom?
Jag skyddar honom inte.
Jag berättar sanningen.
Han har utnyttjat dig.
Eller så har du missbedömt honom.
Nej.
Han fick en plats vid hovet genom mord och svek.
Men inte hos mig.
Han litar på mig. Han kan berätta saker för mig.
Som vad?
Hans ungdom i Sussex.
Hans far och hans hat mot honom.
Och mig?
Han har aldrig yttrat ett ord mot Ers höghet.
Aldrig!
Sök i ditt minne igen.
Det finns inget där att hitta!
Varsågod.
Säg det.
Ber du mig att skylla på dig, kan jag inte börja med idag.
Jag kan inte hjälpa det.
Jag måste ta mig dit. Jag har så mycket att bevisa.
Men jag borde ha lyssnat på Kurya.
Och stannat.
Du är inte den enda som är desperat efter att nå dit.
Titta på dem.
De vill alla till Konstantinopel.
Du är bara mest högljudd.
Ge inte upp nu.
Vad betyder det?
-Mer grekiska? -Nej.
Nej, det är latin.
Det betyder "lyckan står den djärve bi".
Det är du.
Vi behöver mer stockar.
Du är en farlig man.
Jag är en beräknande man.
Måste du verkligen fara?
Ja.
Men jag kommer tillbaka.
Se till att göra det.
Vad gjorde du i min mors kammare?
Jag sa bara farväl.
När min far drar ut i strid säger han aldrig farväl så länge.
Nej, men…
Din far är kung.
Han är effektivare i sina farväl än vad jag är.
Är du redo?
Ja.
Nu!
Rör på er!
Tryck på!
Det fungerade! Vi klarade det!
Ja!
Okej! Då far vi!
Vad är det här?
Den är på väg.
Isdammen har brustit.
Släpp hästarna. Skär loss båten nu!
Kaysan. Klubborna!
Skynda på!
-Kappan! -Jag tar den.
Skynda!
-Kom igen! -Skynda!
Ta tag i kappan.
Hjälp!
Du måste hålla fast. Dra!
Alla ombord!
Skynda tillbaka!
Far!
Harald!
Spring!
Nej!
Pappa!
Hjälp mig upp!
Håll i er!
In med årorna!
Här.
Jag är ledsen.
Han förlorade allt utom sin ring.
Sin ring?
Han gav bort den, sa han.
Vad berättade han mer?
Vad pratar ni om…
…i de stilla stunderna?
I de lyckliga stunderna.
Kärlek.
Vår framtid.
Hur ser den ut?
Barn.
Han ville ha många.
En son som blir kung.
Kung?
Få liv i henne.
Visste du att hon var hans dotter?
Vitomir berättade för mig innan vi åkte.
Han var rädd att ha henne resande som flicka.
Nu har hon inget val.
Så du heter Elena?
Ja.
Jag kunde inte rädda er båda.
Jag lovade att leverera hans skatt till Konstantinopel.
Hans kista står med mina ägodelar.
Jag ska skydda den med mitt liv.
Tack.
Hon är borta.
Fick ni höra vad ni ville?
Nej.
Men jag ångrar inget.
"Ångrar inget."
Ni är en mördare.
-Tyst. -Nej.
Ni har tagit det enda goda från mitt liv,
när jag gav er allt.
-Min lojalitet… -Tyst!
…min trofasthet.
Ni tog min fru!
Gud kanske förlåter er. Men jag gör det aldrig.
Förlåt.
Jag vill inte störa.
Snälla prinsessan.
Gå härifrån.
Hon ville att du skulle ha den.
-Var ni nära? -Ja.
Jag visste att hon var kär.
Men hon nämnde aldrig ditt namn.
Hon sa bara att hon aldrig varit så lycklig.
Prinsessan Gytha.
Tack.
Vad hände med de andra skeppen?
Efter att vi for härifrån blåste det upp en stor storm.
Den splittrade flottan.
Vi seglade i veckor
utan att se tecken på Harekr och de andra. Vi fruktar att de är vilse.
Vi gör ett offer för att de ska återvända säkert.
Ja, låt oss göra det.
Vänner.
Innan vi ber gudarna om hjälp
ska vi påminna dem om vår tro.
Flyktingarna byggde detta tempel till de gamla gudarna.
Freja.
Vi dyrkar dig som den som ger oss fruktbarhet.
Och Idun.
Blomstrens gudinna.
Som vi saknat dig.
Och Gefjun, åkrarnas gudinna. Och Gna, vindens ryttare.
Vi lovar att aldrig mer glömma.
Och framförallt Njord.
Havets gud.
Led Harekr och våra familjer hem i säkerhet.
Här är templets byggare.
Kom.
Delta i vårt offer.
Kom.
Låt oss alla tillbe tillsammans.
Hrefna.
De som tror på samma gudar kan inte vara två olika folk.
I våra hjärtan är vi alla lika.
Bror.
Var är alla? Varför är de inte här och välkomnar oss?
De är i skogen.
Med Frejdis.
Skogen?
Bli inte arg.
Folket oroade sig för er säkerhet.
De bad om Frejdis vägledning,
hon tog dem till skogen där flyktingarna ber.
De bad för er återkomst.
Var är Jorundr?
Du har förrått mig.
-Vad pratar du om? -Jag lämnade dig här som ansvarig.
-Jag kom tillbaka till kaos. -Kaos?
Du kom tillbaka till fred. Var det inte det du ville?
Jag vill inte att de ska tillbe med vårt folk.
Jag vill att de ska jobba för vårt folk.
De är en smutsig blandning av nordiska stammar. Inte som vi.
Vi är det överlägsna folket.
Frejdis då? Hon är vår prästinna.
Hon är bara prästinna för att jag utsåg henne.
Vad gör du? Nej…
Det du skulle ha gjort.
Den är vacker.
Spring!
Du är en mördare.
Du är inte bättre än de kristna som de flydde från.
Jag tog hit dem.
De lever för att jag tillåter det. Inte du.
Du har vredgat gudarna!
Du har vredgat mig!
Ta henne till templet. Lås in henne.
Nej!
Undertexter: Sanna Greneby