Dit tøj ligger ved ildstedet.
Du kunne være død derude.
Hvordan kom jeg hertil?
Jeg fik dig indenfor.
Næste gang du vil begå selvmord med lyn, så brug den her.
Den tiltrækker lynet bedre end dit hoved.
Jeg forsøgte ikke at begå selvmord. Jeg ledte efter…
Du behøver ikke forklare.
Godt.
For det kan jeg muligvis ikke.
Er det en bog?
Jeg har aldrig set en før.
Du må være rig.
Den skal vende omvendt.
Kan du… læse den?
Ja. Det er en bog med idéer.
-Hvis? -Mine.
Jeg har skrevet den.
Hvor er du fra?
Jeg blev født i Aleppo, en by sydpå.
Og en højborg for viden.
Det har været mit livs rejse at besøge de andre.
Preslav, Alexandria og selvfølgelig den største af dem alle, Konstantinopel.
-En sten, der falder fra himlen? -Ja.
En meteorit.
Du er syg.
Jeg fryser bare.
I Grønland har den hoste et navn. Gastkramning.
At blive klemt af et spøgelse.
Det var mit ønske at vende tilbage til Konstantinopel.
Der er gode læger.
Men her har jeg i det mindste himlen og mine bøger.
Tak, fordi du tog mig ind fra kulden.
Jeg vidste ikke, om det var godt eller ej.
Det var det.
Hil
Alle guderne
Vi åbner vore hjerter
Bådene er lastet.
Med din velsignelse bliver togtet en succes.
Du besøger aldrig templet.
Det er kun for dem, der taler med guderne.
Templet må forblive rent.
Rent?
Ingen kan eje guderne.
I Uppsala bydes alle velkommen i templet.
Det her er ikke Uppsala.
JOMSBORG HEDENSK FLYGTNINGEARBEJDSLEJR
Tag det. Hurtigt.
Videre! Der er flere!
Tag med de andre. Vi har brug for hjælp med at laste bådene.
Jeg hører, du er gravid.
Ja.
Venner!
Frejdis, vores gydje, er gravid.
Det er os en ære.
En gave fra guderne.
Et løfte for vores fremtid!
Vi er glade på dine vegne.
-Tak. -Gudrid vil tage sig af dig.
Jorundr bliver til at tage sig af problemer.
Problemer?
Hvad koster båden?
Den er ikke til salg.
Jeg betaler det dobbelte.
Jeg skal sende gods til Konstantinopel.
Også jeg.
Men der er petjenegi-lejre på begge sider af floden.
Derfor kan enhver, der kommer igennem
forlange den dobbelte pris for godset.
Har du andre vikinger til at bevogte godset?
Kun de bedste.
Jeg hedder Gestr. Der er to lastrum ombord.
Kan du få mig til Konstantinopel,
får du et.
Jeg hedder Harald. Hvad er dit gods?
Slaver.
Se.
Hun bruger aldrig et forsvarsslag.
Selv i forsvarsposition.
Det var godt.
Pige med pinden. Kom her.
Hvad hedder du?
-Hrefna. -Hrefna.
Du bevæger dig godt.
Hrefna er bare en pige, der leger med pinde.
Det var ikke det, jeg så.
-Hvor har du lært at kæmpe sådan? -Min far.
Han var en stor vikingekriger.
-Lad os se, hvad du kan. -Nej, det er forbudt.
Hvorfor?
Kun Skulds efterkommere må bære våben.
Nornerne vævede vores skæbner sammen,
forbandt os alle med vores forfædre.
Vi må alle udføre ritualet.
Hvad er det ritual?
En rejse.
Til vores forfædres gravpladser.
Det er en spirituel og fysisk udfordring,
som enhver jomsviking tager for at bevise sit værd.
Den burde være åben for alle.
Pigen har ingen forfædre her.
Det har jeg heller ikke, men I bød mig velkommen.
Vi er alle vikinger.
Så jeg anser Jomsborgs forfædre som mine egne og alle andre, der kommer her.
Inklusive denne pige.
Jeg tillader det.
Kom så.
Vis dem, hvad du kan.
Angrib!
Hrefna, hvor er du god.
-Bliv ved med at øve dig. -Tak, Frejdis.
Det er nok.
I kan gå nu.
Jeg håber ikke, du brugte alle dine penge på denne hval.
Fornærm ikke min båd.
Jeg har knyttet mig til den.
Jeg kan ikke lyve om både.
Og jeg har ingen tålmodighed med pessimister.
Hvad med petjenegierne?
Er du ikke ligeglad?
Har du ændret mening om det, du sagde til mig?
Nej.
Jeg har ændret mening om at tage med dig.
Hvis jeg skal lede din båd,
skal jeg kende din plan for at undgå dem.
At starte nu.
Nu? En båd over is?
På en slæde.
Kan vi nå til Rus før det tør,
kan vi bruge højvandet fra smeltevandet
til at bære os gennem lavvandet
og undgå landfragt og petjenegierne.
Hvad med besætningen?
Kender du nogen, der er desperate nok?
Måske.
Er der for farligt i Novgorod?
Er du her efter dine penge, har jeg dem ikke.
Jeg er ikke kommet efter penge.
Jeg vil tilbyde jer begge et job.
Som hvad?
Jeg tager en båd til Konstantinopel.
Jeg mangler kampdygtige mænd.
Det er ingen let rejse.
Ingen har sagt, det vil blive let.
Men I bliver godt betalt, når vi når frem.
Hvad med petjenegierne?
Vi var heldige at slippe forbi dem.
Jeg vil ikke forlade mig på held igen.
Så tag tilbage til Novgorod,
hvor du har bedre chance for succes.
Vent.
Vi tager med jer.
-Hvad hedder I? -Jeg hedder Kaysan.
Det er Batu.
-Jeg hedder Leif. -Har I en vejviser?
-En, der kender floden? -Nej. Kender du en?
Der er en i Novgorod.
Angiveligt kender han Dnepr bedre end nogen anden.
Hvor finder vi ham?
Jeg søger en vejviser til Dnepr.
En ved navn Kurya.
Stop det!
Usle fanger!
Er det dig?
Hvorfor vil du vide det?
Jeg fragter gods til Konstantinopel.
Jeg behøver en, der kan få mig dertil.
En, som kender floden godt.
Jeg kender Dnepr.
Jeg har ofte sejlet på den.
Jeg hedder Harald Sigurdsson.
Indvilger du, kan jeg få dig løsladt.
Så ville jeg bytte en fængselsdom for en dødsdom.
Mener du petjenegierne, har jeg en plan til at undgå dem.
Virkelig?
Jeg vil sejle i højvande over strømfaldene
og dermed undgå landfragt, hvor de angriber.
Det er en modig plan,
men desværre kan du ikke undgå petjenegier på denne rejse.
Hvorfor siger du det?
Fordi jeg er én.
-Du er blind. -Ja.
Hvordan ser du så floden?
Det er herinde.
Hvert sving og hver en landsby, lyd og farve fra start til slut.
Jeg var der i morges og morgenen før den.
Hver morgen.
Hvad skal der til, for at du gør det igen?
I egen person?
En frakke.
-Til mig? -Til min trolovede.
Er det et familiemønster fra Sussex?
Nej.
Der findes ikke noget fra den periode.
Sussex blev taget som straf for min fars gerninger.
Alting?
Næsten alting.
Kongen lod mig få min fars ring.
Jeg har aldrig set dig med den.
Og det vil du aldrig.
Jeg fik den kun som påmindelse om min fars forbrydelse.
Jeg skilte mig af med den.
Den symboliserer vores begyndelse.
Ikke min fortid.
Frejdis!
Hvad er der galt?
Det er min datter, Hrefna.
De talte med hende, og nu er hun forsvundet ind i skoven.
Der er sket noget forfærdeligt.
Du må hjælpe hende. Vær sød at hjælpe hende.
Hvad sagde du til pigen?
Hun ville besøge gravpladsen. Jeg fortalte hende vejen.
Du vidste, det var en farlig rejse, og gjorde intet for at stoppe hende.
Du opmuntrede hende.
Uden din støtte havde hun ikke kendt til den.
Hvor er gravpladsen?
Sig det.
Har du nogensinde troet på de gamle guder,
eller tror du kun på Harekr?
Deres Højhed.
Er hængning af en lejemorder en advarsel
til en, der kan bevæge sig frit iblandt os?
Det minder dem om, at vi stadig leder.
Hvad har Deres kontakter i ølstuerne fortalt Dem?
Vi fokuserer på lejemorderens sammensvorne.
Hvordan fik han adgang?
Har De gjort fremskridt?
Det gør vi. Penge motiverer sandheden glimrende, Deres Højhed.
Hvem end der står bag, vil begå en fejl.
Ærligt talt, Gytha,
er det en af de værste ting, du kunne interessere dig for.
Nej!
Aelfwynn!
-Det hedder et astrolabium. -Hvad kan det?
Alting.
Det kan fortælle dig tidspunktet,
måle solens højde, månen, stjernerne.
De her er skalaer, der beregner vinkler.
Lær mig at bruge det.
Du skal forstå diagrammerne.
Her står der, at du skal tilpasse denne markering med polstjernen.
Ved hjælp af de andre markeringer
kan du måle vinklen og udregne din position.
Og vide præcist, hvor man er.
Altid.
Kan du lære mig at forstå disse runer?
Ikke runer. Bogstaver.
Bogstaver danner et alfabet, man bruger til at stave ord.
Hvad med dem?
Det er noget andet.
Det er matematik.
-Endnu et sprog? -Det smukkeste af alle sprog.
Når du forstår matematik, forstår du verdens hemmeligheder.
Kan du lære mig det hele?
Det vil tage årevis.
Der er tre eller fire måneder til Konstantinopel,
og jeg er lærevillig.
Jeg ved, hvordan jeg får dig dertil.
Det bliver ikke let,
men jeg sørger for, at du kommer sydpå.
Tak.
-Han er petjenegi. -Han kender floden.
Så ved han, hvor han kan få os slået ihjel.
Eller hvor vi ikke skal stoppe.
Petjenegierne gjorde det her ved mig.
Hvad end "det her" er, så er det nok slemt,
men jeg kan ikke se, hvor slemt det er, for petjenegierne gjorde det her ved mig.
Jeg er ikke din fjende.
At jeg kender mit folk godt, er en god ting.
Du nævnte intet om en tjener.
Send ham hjem.
Behøver jeg minde dig om, hvem der betalte for dine skind?
Vi tager plads. Opbevar den.
Jeg tager den.
Det er sørme en flot kasse.
Tal ikke til min tjener igen uden min tilladelse.
Hvem er hun?
-Hun hedder Mariam. Dette er Harald. -Goddag, Harald.
Efter dig.
Er det derfor, du tager til Konstantinopel?
-Ja. Det er en god grund. -Det håber jeg.
Vi får brug for en stærk besætning.
Ikke skrøbelige kvinder og deres ejendele.
Jeg er uenig.
Det er præcis, hvad vi har brug for.
-Vi fryser. -Stille!
Vi fryser alle!
Jeg har fulgt dit råd, onkel.
Jeg genopfinder mig selv.
Det ser jeg. Som hvad?
Når jeg vender tilbage, er jeg rig og magtfuld.
Med min egen hær og et formål.
Du får se.
Jeg glæder mig til den dag.
Hvad skal jeg fortælle din bror, når han kommer?
Sig til Olaf, han bør sove med en økse ved sin seng.
Genopfind ikke din selvtillid, nevø. Det er dit talent.
Må Gud være med dig.
En prins, en slavehandler, en blind petjenegi, en kvindelig lærd,
to svindlere og en adelig på en båd på en slæde.
Hvad kan gå galt?
Kom så!
Videre!
Kom så!
Jeg ønsker ikke at bebyrde jer.
Indtil truslen er borte, er I mine eneste betroede hjælpere.
Selvfølgelig. De bør ikke være alene.
Vi er glade for at hjælpe.
Gytha, vil De gøre mit tøj klar? Aelfwynn ser træt ud.
Ja, Deres Højhed.
Undskyld, Deres Højhed. Jeg har været distraheret.
Deres øjne er røde, Aelfwynn. Er De syg?
Jeg vil ikke føre sygdom til min dronning.
Så har De grædt.
Nej. Jeg er lykkelig her.
Deres Højhed har været god mod mig.
Det er jeg glad for.
Jeg holder af Dem.
Derfor har jeg bemærket en forandring.
Bekymrer noget Dem?
Noget, De vil dele?
Jeg lover, at jeg ikke lader det ske igen.
Tøjet er klar.
Undskyld, min skat.
Her er kun os.
Er alt vel?
-Jeg blev bare forskrækket. -Er du sikker?
Du kan fortælle mig alt.
Jeg har det fint.
Hrefna!
Jeg er her.
Du er såret.
Jeg har det fint.
-Hvad skete der? -Der var et vildsvin, men jeg skræmte det.
Frejdis…
Et stykke af Skuld.
Du gjorde det.
Må jeg beholde det?
Selvfølgelig. Du har fortjent det.
Jeg giver slip.
Løb!
Kom.
Lad os få dig hjem.
Ud.
Ud!
Hans gods. Ikke mit.
Ud!
Nej!
Nej! Orlaith! Nej!
Nej! Orlaith
Orlaith!
Orlaith! Nej!
Nej!
Nej! Orlaith!
Brækker du min næse, taber du flere penge på mig.
Det er en skam.
To søstre havde været mange penge værd.
Vi bør bede en bøn.
Det er et godt forslag.
Du bør bede.
Fader vor i himlen.
Vær hos din datter, Orlaith, på hendes rejse til dit hellige land.
Og vær hos hendes søster, Brigtoc, i hendes sorg.
-Amen. -Āmīn.
-Amen -Amen.
Amen.
-Amen. -Amen.
Amen.
Der bor jeg.
Jeg er så stolt af dig.
Hrefna!
Kom!
Kom indenfor.
Hvad er der sket med dit ben?
Det vil hele. Det er ingenting.
Fortæl mig sandheden.
De kender denne mand.
Nej.
De lyver.
Jeg så Dem falde sammen på gårdspladsen, da De så liget.
Da jeg bad om svar, undgik De mig.
Jeg beder Dem. Spørg mig ikke.
Det gør jeg.
Den mand forsøgte at dræbe mig.
Hvordan kender De ham?
Sig det.
De må love mig ikke at sige det til jarl Godwin.
Godwin? Hvorfor?
Han har friet til mig.
Hører han, hvad jeg fortæller Dem,
forlader han mig.
Det ved jeg.
Ægteskab? Jeg har knap set jer sammen.
Vi holdt det hemmeligt, indtil vi fik Deres mands velsignelse.
At blive hans kone, Deres Højhed,
er mere end jeg kunne håbe på.
Han elsker mig.
Og jeg elsker ham.
Er der en forbindelse mellem denne mand og jarl Godwin?
Nej.
Med mig.
Han er min bror.
Jeg har ikke set ham længe.
Jeg vidste ikke, han var i London, før jeg så ham på gårdspladsen…
Løgne. De var i kapellet, da han forsøgte at forgifte mig.
Mit hoved var bukket, det samme var Deres.
Hvis jeg havde set ham, havde jeg reageret, som jeg gjorde i går.
Jeg sværger!
Har De ikke fortalt det til Godwin?
Nej.
Vær sød ikke at fortælle ham det.
Finder han ud af det,
forlader han mig, og så mister jeg alt.
Alfader. Tak for at vejlede mig hertil.
Tekster af: Anders Søgaard