VIKINGOVÉ: VALHALLA
Oblečení máš u ohně.
Málem jsi tam umřel.
Jak jsem se tu ocitl?
Nechala jsem tě přinést.
Až se příště budeš chtít zabít bleskem, použij tohle.
To přiláká výboj lépe než tvoje hlava.
Nechtěl jsem se zabít. Hledal jsem…
Nemusíš to vysvětlovat.
To je dobře.
Možná bych to ani neuměl.
To je kniha?
Ještě jsem žádnou neviděl.
Musíš být bohatá.
Patří to naopak.
Ty ji umíš číst?
Ano. Je to kniha myšlenek.
- Čích? - Mých.
Já ji napsala.
Odkud jsi?
Narodila jsem se na jihu v Aleppu.
V jedné z kolébek vědění.
Mojí životní cestou je navštívit ty ostatní.
Preslav, Alexandrii a samozřejmě tu nejdůležitější, Cařihrad.
- Kámen, který spadl z nebe? - Ano.
Meteorit.
Jsi nemocná.
Jen nachlazení.
V Grónsku má ten kašel jméno gastkramning.
„Být mačkán duchem.“
Chtěla jsem se vrátit do Cařihradu.
Jsou tam skvělí lékaři.
Ale tady mám aspoň nebe a svoje knihy.
Díky, žes mě zachránila před chladem.
Nevěděla jsem, jestli dělám dobře.
Bylo to dobře.
Sláva
Všem bohům
Otvíráme svá srdce
Máme naloženo.
S tvým požehnáním bude tento nájezd jistě úspěšný.
Nikdy nevejdeš do chrámu.
Je určen jen těm, kdo mluví s bohy.
Musí zůstat čistý.
Čistý?
Bohy nemůže nikdo vlastnit.
V Uppsale je do chrámu zván každý.
Tady není Uppsala.
JOMSBORG PRACOVNÍ TÁBOR POHANSKÝCH UPRCHLÍKŮ
Odnes to. Rychle.
Pohni! Tam je další! Vem to!
Vy dvě běžte s ostatními. Pomůžete při nakládání.
Slyšel jsem, že čekáš dítě.
Ano.
Přátelé.
Naše kněžka Freydís čeká dítě.
Je to pro nás čest.
Dar od bohů.
Příslib pro naši budoucnost!
Oba ti to přejeme.
- Děkuji. - Gudrid se o tebe postará.
Pro jistotu tu nechám Jorundra.
Pro jistotu?
Kolik za tu loď?
Není na prodej.
Dám ti dvojnásobek.
Musím převézt náklad do Cařihradu.
To já taky.
Ale na obou stranách řeky táboří Pečeněhové.
Proto každý, kdo přes ně loď dostane,
může za náklad dostat dvojnásobek.
Máš s sebou víc Vikingů, jako jsi ty, kteří ho budou hlídat?
Ty nejlepší.
Jsem Gestr. Uvnitř jsou dva prostory pro náklad.
Dostaň mě do Cařihradu,
a jeden je tvůj.
Jsem Harald. Co převážíš?
Otrokyně.
Sledujte.
Nikdy nepoužívá obranné údery.
Dokonce ani při střehu.
To bylo dobré.
Ty, děvče s holí. Pojď sem.
Jak se jmenuješ?
- Hrefna. - Hrefna.
Dobře se hýbeš.
Je to jen hloupá holka, co si hraje s klacky.
Já viděla něco jiného.
- Kde ses naučila tak bojovat? - Od otce.
Byl skvělý vikinský válečník.
- Uvidíme, co umíš. - Ne, to není dovoleno.
Proč?
Jen potomci Skuld mohou používat zbraně.
Norny spletly naše osudy dohromady
a svázaly nás s našimi předky.
Každý musí podstoupit rituál.
Jaký rituál?
Cestu.
K pohřebišti předků.
Je to duchovní i tělesná výzva,
kterou musí podstoupit každý jómsviking.
Měla by být otevřená všem.
Ta dívka tu nemá předky.
To ani já. Přesto jste mě přijali.
Všichni jsme Vikingové.
Proto prohlašuji vaše předky za své a všech lidí, kteří sem přicházejí.
Včetně této dívky.
Já to dovoluji.
Pojď.
Ukaž jim, co umíš.
Útok!
Hrefno, jde ti to skvěle.
- Jen dál trénuj. - Děkuji, Freydís.
To stačí.
Můžete jít. Běžte.
Doufám, žes za tu kocábku neutratil vše, cos měl.
Neurážej moji loď.
Přirostla mi k srdci.
Když jde o lodě, nelžu.
A já nemám trpělivost s pesimisty.
A co Pečeněhové?
Proč tebe to zajímá?
Rozmyslel sis, cos mi řekl?
Ne.
Rozmyslel jsem si, jestli s tebou pojedu.
Pokud mám velet tvé lodi,
musím vědět, jak se jim vyhneme.
Tím, že vyplujeme teď.
Teď? Loď na ledě?
Na saních.
Pokud se na Rus dostaneme před táním,
využijeme silného proudu při tání,
aby nám pomohl skrz mělčí peřeje,
takže se vyhneme přenášení nákladu i Pečeněhům.
A co posádka?
Znáš někoho dost zoufalého?
Možná.
V Novgorodě je pro vás nebezpečno?
Jestli sis přišel pro peníze, nemám je.
Nepřišel jsem pro peníze.
Chci vám oběma nabídnout práci.
A to?
Chci odplout do Cařihradu.
Potřebuju bojovníky.
To je náročná cesta.
Neříkal jsem, že to bude snadné.
Ale dobře vám pak zaplatím.
A co Pečeněhové?
Minule nám přes ně pomohlo jen štěstí.
Nechci na něj spoléhat znovu.
Pak se vraťte do Novgorodu,
tam máte větší šanci na úspěch.
Počkej.
Půjdeme s tebou.
- Jak se jmenujete? - Já Kaysan.
To je Batu.
- Já jsem Leif. - Máte průvodce?
- Někoho, kdo zná řeku? - Ne. Znáte někoho?
Jeden v Novgorodu je.
Prý zná Dněpr lépe než kdo jiný.
Kde ho najdeme?
Hledám průvodce po Dněpru.
Jmenuje se Kurya.
Nechte toho!
Vězeňská lůzo!
Jsi to ty?
Proč to chceš vědět?
Vezu náklad do Cařihradu.
Hledám někoho, kdo mi pomůže.
Někoho, kdo dobře zná řeku.
Já Dněpr znám.
Splul jsem ho stokrát.
Jsem Harald Sigurdsson.
Pokud souhlasíš, zařídím, aby tě propustili.
Takže vyměním vězení za rozsudek smrti.
Jestli myslíš Pečeněhy, mám plán, jak se jim vyhnout.
Opravdu?
Přes peřeje mi pomůžou jarní povodně,
tak se vyhnu přenášení nákladu.
To je odvážný plán,
ale bohužel se na téhle cestě Pečeněhovi nevyhneš.
Proč to říkáš?
Já jsem Pečeněh.
- Jsi slepý. - To jsem.
Tak jak uvidíš řeku?
Všechno je tady.
Každá zákruta a vesnice, zvuk i barva, od začátku do konce.
Plul jsem po ní dnes ráno i včera ráno.
Každé ráno.
Co chceš, abys na ni vyplul znovu?
Osobně?
Kabát.
LONDÝN
- Pro mě? - Pro mou snoubenku.
To je nějaký rodinný motiv ze Sussexu?
Ne.
Z toho období už nikdy nic neuvidíš.
Sussex nám vzali za trest za otcovy činy.
Všechno?
Skoro všechno.
Král mi nechal otcův prsten.
Neviděla jsem ho u tebe.
Ani neuvidíš.
Dal mi ho jako připomínku otcových zločinů.
Po odchodu jsem se ho zbavil.
Tohle symbolizuje náš začátek.
Ne moji minulost.
Freydís!
Co se děje?
Jde o moji dceru Hrefnu.
Mluvili s ní a teď se vytratila do lesa.
Stalo se něco hrozného.
Musíš jí pomoct. Prosím, pomoz jí.
Co jste té dívce řekli?
Chtěla jít na pohřebiště. Řekl jsem jí kudy.
Věděls, že je to nebezpečné, a přesto jsi ji nezastavil.
To tys ji podnítila.
Bez tvé podpory by o tom nevěděla.
Kde je to pohřebiště?
Něco mi pověz.
Věřils někdy ve staré bohy,
nebo jen v Harekra?
Výsosti.
Je oběšení atentátníka varováním
pro někoho, kdo se tu volně pohybuje?
Připomíná jim to, že stále pátráme.
Co vám řekli vaši informátoři z putyk?
Soustředíme se na jeho komplice.
Jak se sem dostal.
A pokročili jste?
Pokročíme. Peníze jsou skvělou motivací pro pravdu, Výsosti.
A ten, kdo za tím je, udělá chybu.
Vážně, Gytho,
nejhorší by bylo, že bys o ně mohla mít zájem.
Ne!
Aelfwynn!
- Tohle je astroláb. - Co to umí?
Všechno.
Řekne ti, kolik je hodin,
měří výši Slunce, Měsíce, hvězd.
Tímhle se počítají úhly.
Jak se to používá?
Musíš rozumět diagramům.
Tady je nakresleno, že tuhle značku musíš namířit k Polárce.
Pomocí ostatních značek
pak můžeš změřit úhly a vypočítat svoji pozici.
Pak víš přesně, kde jsi.
Vždy.
Naučíš mě rozumět těmhle runám?
To nejsou runy, ale písmena.
Písmena tvoří abecedu, kterou se tvoří slova.
A co je tohle?
To je něco jiného.
To je matematika.
- Jiný jazyk? - Nejkrásnější ze všech.
Když rozumíš matematice, pochopíš tajemství světa.
Naučíš mě to všechno?
To by trvalo roky.
Do Cařihradu jsou to tři čtyři měsíce
a já jsem dychtivý student.
Vím, jak tě tam dostat.
Nebude to snadné,
ale postarám se, aby ses dostala na jih.
Děkuji.
- Je to Pečeněh! - Zná řeku.
Takže ví, kde zastavit a nechat nás pobít.
Nebo kde nezastavit.
Toto mi udělali Pečeněhové.
Tvoje „toto“ je určitě hrozné,
ale já nevidím, jak hrozné to je, protože tohle udělali Pečeněhové mně.
Nejsem nepřítel.
Že znám svůj lid, je pro vás výhoda.
O sluhovi jsi nic neříkal.
Pošli ho pryč.
Musím ti připomínat, kdo zaplatil tvé kožešiny?
Posadíme se. Ulož to.
Jo. Vezmu to.
To je ale parádní truhlice.
Bez mého svolení už s mým sluhou nemluv.
Kdo je tohle?
- Mariam. Mariam, to je Harald. - Zdravím.
Až po tobě.
To je důvod, proč chceš do Cařihradu?
- Je. Je to dobrý důvod. - To doufám.
Potřebujeme silnou posádku.
Ne křehké ženy a jejich věci.
Nesouhlasím.
Potřebujeme přesně tohle.
- Je nám zima. - Ticho!
Všem nám je zima!
Vzal jsem si k srdci tvou radu.
Proměňuji se.
To vidím. V co se měníš?
Až se vrátím, budu bohatý a mocný muž,
s vlastní armádou a cíli.
Uvidíš.
Už se na ten den těším.
Co mám říct tvému bratrovi, až pro tebe přijde?
Řekni Olafovi, ať spí se sekerou vedle postele.
Svoji sebedůvěru neměň, synovče. To je velký dar.
Ať tě provází Bůh.
Princ, otrokář, slepý Pečeněh, učenkyně,
dva podvodníci a šlechtic na lodi na saních.
Co se může pokazit?
Jedeme.
Běž!
Jedeme!
Nechci vás unavovat.
Dokud hrozba nepomine, mohu věřit jen vám.
Jistě. Nesmíte zůstat sama.
My vám rády posloužíme.
Gytho, připravíš mi oblečení? Aelfwynn vypadá unaveně.
Ano, Výsosti.
Omlouvám se, Vaše Výsosti. Byla jsem nepozorná.
Máš zarudlé oči, Aelfwynn. Není ti dobře?
Nemoc bych královně nepřinesla.
Tedy jsi plakala.
Ne. Jsem tady velmi šťastná.
Vaše Výsost je ke mně moc hodná.
Těší mě, že to cítíš.
Záleží mi na tobě.
Proto jsem si u tebe všimla změny.
Něco tě trápí?
Chceš mi něco říct?
Slibuji, že už to nikdy nedopustím.
Oblečení je připraveno, má paní.
Omlouvám se, lásko.
Jsme tu jen my.
Jsi v pořádku?
- Ano, jen jsem se polekala. - Určitě?
Mně můžeš říct vše.
Jsem v pořádku. Opravdu.
Hrefno!
Tady.
Jsi zraněná.
To nic není.
- Co se stalo? - Byl tu divočák, ale já ho odehnala.
Freydís…
Kousek Skuld.
Dokázalas to.
Nechají mi ho?
Jistě. Vydobyla sis ho.
Nechám tě jít.
Utíkej!
Pojď.
Vezmeme tě domů.
Ven.
Ven!
To je jeho náklad, ne můj.
Ven!
Ne!
Ne! Orlaith! Ne!
Ne! Orlaith!
Orlaith!
Orlaith! Ne!
Ne!
Ne! Orlaith!
Zlom mi nos, tím víc na mně budeš tratit.
Škoda.
Za dvě sestry by byla spousta peněz.
Musíme se pomodlit.
To je dobrý návrh.
Můžeš ji pronést.
Otče na nebesích.
Provázej svou dceru Orlaith na její cestě do tvé země.
A buď s její sestrou Brigtoc v jejím zármutku.
- Amen. - Āmīn.
- Amen. - Amen.
Amen.
- Amen. - Amen.
Amen.
Tady bydlím.
Hrefno, jsem na tebe moc hrdá.
Hrefno!
Pojď sem.
Pojď dovnitř.
Co to máš s nohou?
Zahojí se. Nic to není.
Musíš mi říct pravdu.
Znáš toho muže.
Ne.
Lžeš.
Viděla jsem, jak ses zhroutila na nádvoří.
Odpovídala jsi mi vyhýbavě.
Prosím, neptejte se.
Budu se ptát.
Ten muž mě chtěl zabít.
Odkud ho znáš?
Pověz mi to.
Ale neříkejte to pak hraběti Godwinovi.
Godwinovi? Proč?
Požádal mě o ruku, má paní.
Jestli zjistí to, co vám teď řeknu,
opustí mě.
Vím to.
O ruku? Vždyť jsem vás ani neviděla spolu.
Drželi jsme to v tajnosti, než získá požehnání vašeho muže.
Být jeho ženou, Výsosti,
to je víc, než jsem kdy doufala.
Miluje mě
a já miluji jeho.
Je nějaká spojitost mezi tím mužem a Godwinem?
Ne.
Mezi ním a mnou.
Je to můj bratr.
Léta jsem ho neviděla.
Nevěděla jsem, že je v Londýně, až jsem ho uviděla včera…
Lžeš. Bylas v kapli, když mě chtěl otrávit.
Měla jsem hlavu skloněnou, madam, jako vy.
Kdybych ho viděla, reagovala bych jako včera.
Přísahám!
Takže Godwin o tom neví?
Ne.
Neříkejte mu to, prosím.
Jestli to zjistí,
opustí mě, a já přijdu o všechno.
Všeotče, děkuji ti, žes mě sem dovedl.
Překlad titulků: Veronika Kubíčková