Položte ho. Ticho!
Řekni mi, kde žijí jómsvikingové.
Nikdo neví, kde žijí.
Víme jen, že ti, co věří postaru
a přijdou na pláž,
budou vzati do nové Uppsaly jménem Jomsborg.
Takže si vás jómsvikingové jen tak najdou?
Ódin je posílá jako valkýry, aby vás odvezli do bezpečí?
A když mají štěstí,
mohou se pomstít na křesťanech jako ty.
- Otče. - Ne. Prosím.
Abyste se stal králem, musíte prolít krev.
Pošlete toho pohana k čertu!
Dejte najevo, že tu vládneme my.
Ne!
Váš otec by byl hrdý.
VIKINGOVÉ: VALHALLA
JOMSBORG, POMOŘANSKO
Vítej, Freydís!
Freydís, Spasitelko Kattegatu.
Vítej, Freydís!
Zabila jarla Kåreho.
- Zdravím. - Freydís.
Dobrý den.
Vítej, Freydís!
Freydís.
Strážkyně víry.
Vůdcové Jomsborgu.
Freydís, já jsem Harekr.
Vítej v Jomsborgu.
Děkuji.
Toto je Gudrid.
Buď pochválen dnešní den.
Novgorod, příteli.
Budou s námi jednat jako s králi.
Co to dělají?
Opium.
Říká se, že kouř ti vstoupí do těla a ukradne duši.
Proč to dělají?
Unikají ze světa.
Mluví s mrtvými.
Asi jsem našel strýce.
To je on. Pojď.
Pusťte mě. Jsem princ Harald Sigurdsson.
Jdu za svým strýcem Jaroslavem.
Stát.
Na, vezmi to.
Tenhle zápas potřebuje Vikinga
jménem princ Harald Sigurdsson Norský,
pravnuka Haralda Krásnovlasého
a pokrevního příbuzného váženého Jaroslava Moudrého.
Dost!
Haralde?
Strýci.
No tedy.
Co tě přivádí do Novgorodu?
To je dlouhý příběh.
Hodí se lépe k jídlu a pití.
LONDÝNSKÝ PALÁC, VĚZENÍ
Takže tvá rodina nenávidí Vikingy a Knuta.
To není nic nového. Takto smýšlí mnoho lidí.
Ale ty jsi jiný.
Přišels do Londýna, abys to vyřešil.
Nemám, co bych vám víc řekl.
Našli jsme zlato.
V tvém příbytku. Zaplatili ti.
Chci jméno. Popis.
Nikdy jsem ho neviděl.
Když nevíš, jak ten muž vypadal,
jsou mi tvoje oči k ničemu.
- Nebyl ze severu. - Jak to víš?
Z jeho slov.
Nechával mi zlato a instrukce v hospodách.
Byl z jihu.
Chci jméno.
Nic víc nevím.
Ne.
Přemýšlej.
Někdo mu říkal Bear!
Pracoval sám?
Tvrdí to.
Jeho rodina pochází z Northumbrie.
Ztratili půdu, když Knut dal ten kraj Norimu.
Tvrdí, že mu platil nějaký jižan jménem Bear.
Nebo Barr.
Je to přezdívka,
možná proto, aby chránila jméno rodiny.
Jak to zjistíme?
Má ještě jedno oko.
Výborně! Do útoku! Dobře.
Dobře jsi je vycvičil.
Od kattegatské válečnice je to lichotka.
Možná se s námi můžeš podělit o něco ze svého výcviku.
Teď uvidíme, co umí.
Jestli jsou ty zkazky pravdivé.
Omlouvám se.
Ne. Hodně jsem se naučil.
To my všichni.
Díky, Freydís.
Jorundre.
Přichází odliv. Pojďme.
Vzpomínám na tvou první lekci.
Pokaždé, když vidím tvůj nos.
Kam jdou?
Jorundr chce na pobřeží vyzvednout další uprchlíky.
Když bude úspěšný,
vezme je sem do bezpečí.
Měli jste s Harekrem kromě něj i další děti?
Jorundr není Harekrův.
Můj manžel byl Harekrův bratr.
Zemřel při nájezdu, když byl Jorundr dítě.
Harekr ho vychoval jako svého.
Jsou si blízcí.
Vyprávěj mi o otci svého dítěte.
Jak víš, že čekám dítě?
Z toho, jak sis chránila břicho.
Je to dobrý muž.
Chybí mi, ale
máme teď každý svou cestu.
Jsi na dobrém místě, Freydís.
V Jomsborgu oslavujeme každé nové dítě.
A tvoje zejména.
Otevřete brány!
Slyšeli jsme, že si Knut udržel anglickou korunu.
A jmenoval svého syna Sveina norským králem.
To ale slíbil mně.
A tvůj bratr Olaf? Ten nemá nárok?
V Kattegatu ho porazil Svein Vidlí Vous,
který ho jmenoval ochráncem svého vnuka.
Lorde Vitomire, to je můj synovec, Harald Sigurdsson, norský princ.
Vitomir je z Čudska,
země, kde všechny ženy jsou překrásné
a muži budí závist svou silou.
Vítej v Novgorodu, princi.
Co sem přivádí tebe?
Stejně jako leckdo z přítomných jsem tu i já našel útočiště.
Čekám, až se uvolní cesta do Cařihradu.
A co ji uzavřelo?
Pečeněhové.
Pečeněhové?
Krutí nomádští válečníci.
Teď táboří u řeky Dněpru.
Výborní jezdci, ale divoši.
Oběti zaživa stahují z kůže a lebky používají místo kalichů.
Je to už 17 měsíců,
co z Kodaku do Černého moře doplula obchodní loď.
Naše skladiště přetékají zbožím, které nemá kam jít,
a mé stoly přetékají hosty.
Gróňane!
Na kraji světa taky používají řeč, ne?
Pokud vím, ano.
Řekni, jaké je žít tak daleko od civilizace?
Ano, pověz nám to!
Grónsko je tiché.
Tiché a…?
Dává vám čas na přemýšlení.
V noci pozorujeme norörljós.
Oblohu rozzáří nebeské barvy.
Jako dětem nám vyprávěli,
že jsou to odlesky ze zbroje valkýr.
Nebo
když je měsíc nízko
a moře spí,
můžete slyšet zpěv hvalr, plujících po dně světa.
A najednou, z ničeho nic,
vybuchnou z temnoty.
Ústa mají otevřená doširoka, že by spolkly loď.
Nesnášel jsem Grónsko, když jsem v něm žil.
Teď mi chybí.
Chybí mi moji blízcí.
Tomu rozumím.
Vítej v Novgorodu, kde bohužel ticho neznáme.
Líbí se mi.
Strýci, přišel jsem tě požádat o laskavost.
O armádu.
Aby ses mohl vrátit do Norska a vzít si, co ti náleží.
Ano.
Obávám se, že ses sem trmácel zbytečně.
Nemůžu ti pomoct.
Nemůžeš? Nebo nechceš?
V Novgorodu je mír.
Ale máme své problémy.
Trasa na jih je zablokovaná,
takže více než dřív potřebuji Knutovu severní říši, zvláště Anglii.
Nemůžu ho nebo jeho šíleného otce popudit
kvůli tvému boji za něco, cos nikdy neměl!
Podle mě máš dvě možnosti, milovaný synovče.
Vrátit se a přísahat věrnost Olafovi.
Ne.
Nebo udělat to, co Vikingové dělají.
Proměnit se a své cíle.
Skuld spřádá osudy bohů i lidí.
A tvůj osud je teď vpředen do našeho.
Cítila jsem to.
Ale nerozumím jak.
Byla bys ochotná stát se kněžkou tohoto chrámu?
Jsem válečnice.
Ne kněžka.
Myslím, že to není pravda.
Myslím, že u nás máš větší poslání než být válečnicí.
Myslím, že jsi tady,
abys pomohla vyznavačům starých způsobů najít lepší život.
Můžu vidět tvůj meč?
Uprchlíci, které jsme přivedli, nám o tobě hodně řekli.
Prý ti ho dala poslední kněžka v Uppsale
předtím, než byla svatyně zničena.
To je pravda.
Necítíš, že její čin měl svůj smysl?
Kdo jiný než ty má právo začít znovu?
Co začít?
Založit novou Uppsalu.
Tady.
Nikdo ti neřekl, že jsi vyvolená?
V Uppsale se mi zjevil jeden z prastarých.
Řekl mi, že jsem byla vyvolená,
ale když mě lidé volali o pomoc,
nepomohla jsem jim.
Měl pravdu. Já…
Utekla jsem z Kattegatu.
Kdybys zůstala, neměla bys teď žádnou volbu.
Možná zde, a ne v Kattegatu,
čeká tvé povolání pravá zkouška.
My tomu říkáme koma.
Je to nádhera, v jakémkoli jazyce.
Říká se, že je to zlé znamení.
Lidé se vždy bojí věcí, kterým nerozumí.
A ty tomu rozumíš?
Plně? Ne.
Ale vím, že to není lebka obra Ymira
ani předzvěst zla.
Nejspíš to jsou kameny a pára,
které odrážejí světlo slunce.
A ze starých spisů vím,
že to není poprvé, co nad námi prolétá.
Takže se nebojím.
Víš toho o nebesích hodně.
Studuji živly na obloze.
Přišla jsem sem,
abych hledala hořící kameny, které dopadají na zemi.
Kameny z nebe?
- Našlas nějaké? - Ano.
Ve sněhu se snáze hledají.
Jsem Mariam.
Já jsem Leif.
Leif Eriksson.
Je tu na mě příliš chladno, Leife Erikssone.
Hoď mi lano!
Drž to!
Tudy!
Máme jídlo pro vás všechny.
Ale nejdříve odevzdejte zbraně.
Do úschovy, příteli.
Tady.
- Děkuji. - Není zač.
Patřil mému otci.
Pojďte.
Věří ve staré náboženství.
Jako my.
Neohrožují nás.
To nemůžeme vědět.
Neptáme se jich, odkud přicházejí.
Lepší je být opatrný.
Kam jdou odtud?
Vezmeme je do lesa.
Tam mohou pracovat a žít v míru.
A co dělají?
Pomáhají vyrábět zbraně, kterými je chráníme před křesťany.
Právo na život v míru žádá, aby každý přispěl svým dílem.
Ty jsi Freydís, kattegatská válečnice.
Ano.
Po pádu Kattegatu jsme tě hledali.
Nikdo z vůdců nám nepomohl.
Bohové vám poskytli, oč jste žádali.
Vítej.
Má pravdu.
Utekla jsem a nikomu z nich nepomohla.
Kde je můj syn?
Neboj se. Dobře se o něj starám.
Matko.
Čí je to krev?
Zabil jsem pohana.
Proč? Ohrožoval tě?
Ne.
Ale dal nám důležité informace o jómsvikinzích.
O jómsvikinzích?
Pohanští válečníci, kteří žijí někde za mořem.
Pokud chceme vybudovat silné Norsko,
musíme najít jejich pevnost a zničit je.
Je to důležité.
Běž se umýt.
Olaf dnes bude večeřet s námi.
Měl bys vědět, že psy ke stolu nepouštím.
Pes umí být věrný.
A může přinášet útěchu v osamění.
Liv!
Liv.
Hledám někoho, kdo sem vešel.
Jsou tu jen ti, které vidíš.
Říká se, že když člověk vdechuje ten kouř,
může mluvit s mrtvými.
Ano.
Mnozí mluví se svými příbuznými,
s přáteli, které ztratili.
Na krátkou chvíli není žádná zeď mezi živými a mrtvými.
Tisíc. Za všechno.
Ne. Jednu za tři.
Mám nový plán.
Jaroslav mě armádou nepodpoří, tak musím získat peníze na vlastní.
Chci tady nakoupit co nejvíc koží
a prodat je v Cařihradu.
A jak se tam chceš dostat?
Tou drobností se budu trápit až zítra.
Dneska musíme vydělat peníze.
A to jak?
Tím, v čem vynikáme.
Kdo se vsadí proti Kaysanovi,
skvělému africkému válečníkovi?
Nikdo?
Možná si proti němu někteří vsadíte teď!
Já si vsadím proti oběma!
Dva proti dvěma.
Vikingové proti zbytku světa.
Haralde.
- No tak. Potřebujeme ty peníze, ne? - Ty je potřebuješ.
Tak co říkáte?
Kaysan!
Mám lepší nápad.
Tohle chceme!
Pokud ten muž přijme moji sázku 100 hřiven,
postavím se proti oběma.
Sto hřiven?
- Přijímám. - To bude boj!
Utrhněte mu hlavu!
Neboj se.
Budu se snažit ho nezabít.
Neslibuju, že tu laskavost oplatí.
Dělej! Na něj!
- Ano! - Do toho!
- Vidíš, o co přicházíš? - Jo, velká zábava.
Sleduj levačku toho velkého. Brání se pomalu.
- Zabte Vikinga! - Připraveni?
Dělej!
Do něj! Dělej!
Hej!
To není fér, přidat někoho nového.
Jsou to bratři. Tvůj přítel musí porazit oba.
Dělej! Poraz ho!
- Kaysane, pojď! - Hej!
Běž!
Vyhráli jsme! Je konec. Vyhráli jsme! Leife!
- Co se stalo? - Vyhráli jsme. Jdeme pro výhru.
Kam zmizel? Kde mám peníze? Kde je?
Chci své peníze!
Hej, kam šli?
Leife!
Kam půjdeme? Máš hlad?
To byl působivý zápas.
Přišli jsme o peníze.
Nemůžu ti pomoct.
Já bych řekl, že můžeš.
Musím císaři do Cařihradu dodat něco velmi cenného.
Ty bys mi mohl pomoct se tam dostat.
Samozřejmě ti zaplatím.
Královsky.
Jak královsky?
Tisíc hřiven.
Polovinu teď, druhou tam.
Dva tisíce.
Všechno hned.
Povečeříme bez mého syna.
Jak si přeješ.
Není to mé přání. Vyčerpal jsi ho.
Takže jen my dva.
V téhle proklaté zemi nikomu nevěřím.
Včetně mě? Oba jsme tady vězni.
Pověz mi o těch jómsvikinzích.
Proč věnuješ pozornost bandě pirátů?
Možná ukrývají mého bratra Haralda,
kterému Knut slíbil norský trůn.
Znám svého bratra. Udělá vše, aby ho získal.
Klidně zabije tvého syna.
To si zaslouží moji pozornost.
Když vezmeš flotilu,
je otázkou času, než se o tom jarlové dozví
a vpadnou do Kattegatu.
Někdy mám pocit, že to pro mě Knut plánoval.
Možná ano.
Ale já to nedopustím.
Slibuji.
Knut se mýlil, když tě vyměnil za normanskou královnu.
Jsi nádherná.
Takové řeči jsou nebezpečné.
Je to jen mezi námi.
Mezi královnou a jejím psem.
Prosím.
- Hlídej královnu. - Ano, pane.
Povraždili je jako dobytek.
Umlčeli ho.
Já věděl, že nebyl sám.
Stráž ke každým dveřím. Zavřete brány do města.
Nikdo nesmí dovnitř ani ven.
Pane.
Tolik! Jsme bohatí!
Kdes byl?
Skoupil jsem polovinu kožešin.
Teď mi musíš sehnat loď do Cařihradu.
Zabil jsem muže, aby sis mohl koupit kožešiny.
Už jsem ti řekl, že díky nim získám zpět Norsko.
- Na tom mi nezáleží. - Tak proč jsi se mnou bojoval?
Abych ti zachránil život! Nic víc!
Možná opravdu jsi budoucí norský král,
ale nikdo kromě tebe tomu nevěří.
Jednou se budeš muset zamyslet, jestli je to vážně tvůj osud,
nebo pouhý sen.
Chápu tvé pochybnosti, ale nesdílím je.
Budu sedět na norském trůnu.
Najdu způsob, jak ho dostat.
A seženu si loď.
Připravená?
Tady jste všichni v bezpečí!
Toto je naše nová Uppsala!
Ano!
Leife Erikssone.
Liv.
Slyším tě.
Jsi opravdu tady?
Jsem to já.
Liv?
Chybíš mi.
Ano.
Jsem tady.
Bez tebe jsem ztracený, Liv.
Chybíš mi. Musím s tebou mluvit.
Pak musíš jít se mnou.
Leife.
Nemůžu tě ztratit.
Pojď do Valhally.
Ano.
Pojď se mnou.
Pojď.
Leife.
Ne!
Překlad titulků: Veronika Kubíčková