Mozgás!
OLAF TÁBORHELYE A VINGULMÖRKBE VEZETŐ ÚT
Hol van?
Hé!
Hol van Olaf?
Elfogták!
Villásszakállú elfogta!
MICHAEL HIRST VIKINGEK CÍMŰ SOROZATA ALAPJÁN
VIKINGEK: VALHALLA
Én találtam el először.
Te főzöl.
Lassan a testtel!
Az én nyilam szíven találta.
Nemcsak te főzöl, de te is cipeled haza.
HALOGALAND, NORVÉGIA KATTEGATTÓL 320 KM-RE ÉSZAKRA
Hadd cseréljem át a kötést!
Érzem, hogy gyógyul.
Majd én eldöntöm.
Hadd lássam!
A seb behegedt.
A fertőzés múlik.
Mondtam.
De még nem teljesen.
De annyira igen, hogy elindulhassak Kattegatba.
Kötözd be!
Freydis!
Nem maradhatok itt örökké.
Ki kell követelnem a jussomat Villásszakállútól.
Arra számítasz, hogy csak úgy odaadja neked Norvégiát?
Kanut megesküdött nekem.
De az apja nem.
Villásszakállú serege Kattegatban nem a te oldaladon áll.
Igazat ad, ha elmagyarázom neki.
Olafra vadászik.
Honnan veszed, hogy rád nem?
Egyébként sem tudjuk, mi a helyzet Kattegatban,
és ki van még életben.
Eggyel több ok, hogy visszatérjek.
Nem félek Villásszakállútól.
Pedig talán jobban tennéd.
Te mit tennél a helyemben?
Itt maradnál a vadonban?
Igen.
Vagy új helyre mennék.
Olyan helyen szeretnék gyereket nevelni, ahol béke honol.
A gyerekeim egy nap Norvégia uralkodói lesznek,
nem a vadonban fognak bujkálni!
A te gyerekeid?
A mi gyerekeink.
Ha megáld velük a sors.
Freydis…
Vissza kell mennem.
Te is tudod.
És azt akarom, hogy velem gyere.
Tudom, hogy kockázatos, de vissza kell mennem.
Olaf bűnhődjön a tetteiért!
Gyere! Kérlek!
Tovább kell mennünk.
Anyám!
Üdvözöllek Kattegatban! Hát nem nagyszerű?
Csodás.
- A halál túl jó neked. - Jöjjön, fenség! Gyerünk!
Ezt érdemled!
Jó reggelt, fenség!
Reggel érkezett egy hajó hírekkel Dániából.
Kanut király üzent. Két csatát nyertek a vendek ellen.
- Van hír arról, mikor tér vissza? - Még nincsen, fenség.
Ismét aggodalmát fejezte ki fenséged biztonsága miatt.
Magam írom meg neki, hogy nem kell aggódnia értem,
és önnel fogom elküldeni a levelet.
A férjem nem nyugtalankodna,
ha ön nem adna okot rá.
A feladatom, hogy garantáljam fenséged
és London biztonságát az ő távollétében.
Sok mindent beszélnek az kocsmákban.
Nem foglalkozom a kocsmai szóbeszéddel.
Biztonságban vagyunk.
A testőreink minden veszélyt kizárnak.
Erről biztosítom Kanutot a levelemben.
Miért kell már menned?
A királynő még legalább egy óráig nem hívat.
Amíg Kanut áldását el nem nyerem,
titkolnunk kell találkáinkat a királyné elől.
Ha tudomást szerezne róla, elküldene téged.
Azt nem viselném el.
Aggódsz a királyné biztonságáért?
Mindannyiunkért aggódom.
A király Dániában van, Villásszakállú Kattegatban.
- A veszély nem múlt el. - De a kocsmai hírek…
nem megbízhatóak.
Hitelt adok minden hírnek.
Ha egyszer mindent elveszítettél, ahogyan én,
felkészülsz a legrosszabbra,
hogy ne történjen meg újra.
Ehhez hozzá kell szoknod.
Ilyen vagyok.
Nem adsz sok esélyt a boldogságnak.
- Mi az álmod? - Az álmom?
Igen. Mik a vágyaid?
Mikor lehunyod a szemed,
hogy látsz minket húsz év múlva?
Sok gyereket látok.
A te tiszta szeretetedet élvezik.
És félelem nélkül nőnek fel.
Ha felnőnek, mind elmennek
felvirágoztatni a maguk királyságát.
A legidősebbet kivéve.
Ő különleges lesz.
Remek harcos, tanult és bölcs.
És egy nap…
ő lesz a király.
- Anglia királya? - Igen.
Egyikünk ereiben sem csörgedezik királyi vér.
És ha így is lenne,
a királyné két fia Ethelredtől
és Kanut gyerekei
lehetetlenné teszik az álmod.
Azt kérdezted, mi az álmom.
Az álomban minden lehetséges.
Mit láttál?
Azt…
azt hittem, egy farkast,
de tévedtem.
Tévedtél?
Az, hogy nincs itt, még nem jelenti azt, hogy nem láttad.
Féltél?
Nem, inkább…
meglepődtem.
Jól van.
Emlékezz erre!
Miért? Mit jelent?
A jelek, melyeket mindenhol kutatsz, ott vannak körülötted, Freydis.
Csak hinned kell abban, amit látsz és érzel.
Belefáradtam a sok rejtvénybe a jövővel kapcsolatban.
Nem adsz választ.
Ez egy békés hely,
de hiába futsz a kiáltások elől, nem fognak csitulni,
pusztán mert nem hallod őket.
Jól vagy?
Mit csinálsz?
Veled megyek Kattegatba.
Jól láthatod innen az előadást.
Azt beszélik, Villásszakállú Svend felakasztja Olafot.
Az akasztás angol hagyomány.
Vérsast érdemelne.
Rendes viking kivégzést.
De a régi dolgok lassan eltűnnek.
Menj innen!
Te vagy Leif Eriksson, nem?
Freydis bátyja.
Én Jorundr vagyok.
Iszol?
Nem.
A testvéred eljön a kivégzésre?
Mit törődsz vele?
Sokan még mindig őt tartják Uppsala utolsó lányának.
Eljön, hogy lássa, amint a keresztény zsarnokot, Olaf Haraldssont
méltóképpen megbüntetik.
Így is megbűnhődik.
Az árulókat mindenkinél jobban megvetem.
És te, Olaf Haraldsson…
áruló vagy.
Nem vagyok az.
Kanut hátba támadott.
A jogos jussomat a testvéremnek ígérte!
Jogom van hozzá.
Semmihez sincs jogod.
Norvégia sosem volt a tiéd,
ám titokban sereget toboroztál.
Szövetkeztél másokkal, hogy a fiam birodalmából kiszakítsd.
Halált érdemelnél.
Ölj meg!
Hagyd a kioktatást!
Eszem ágában sincs megölni.
Más terveim vannak.
Ne!
Kanut Dániáért harcol. Csatlakoznom kell hozzá.
Svendet, az unokámat teszem meg
Norvégia királyának.
Svendet?
Egy hónap sem telik el, és megölik a jarlok.
Nem fogják.
Mert te fogod megvédeni.
Ha azt hiszed, pesztrálni fogom a fiút,
hogy megmentsem az életem, nagyot tévedsz.
Inkább meghalnék.
Igen, tudom.
Épp ezért nem a te életedet ígérem cserébe.
Apám!
Várj!
Magnus!
Íme az ajánlatom.
Védd meg az unokámat! Az útmutatásoddal váljék belőle király,
viking, férfi!
Védd őt az ellenségektől, mintha a saját véred lenne,
és én is így teszek a fiaddal.
Ha ezt megteszed,
ígérem, ha eljön az idő,
Norvégia koronája
nem rád,
hanem őrá száll.
De…
ha bármi történik Svenddel…
Szavadat adod?
Fenség!
- Azért tettem, amit… - A saját mérhetetlen kapzsiságodért!
Jogom volt hozzá feleségként.
Veszélybe sodortad a fiam királyságát!
De ami még rosszabb, szembeszegültél velem!
Ezért halált érdemelnél.
De helyette…
itt lesz az új otthonod.
Itt? Kattegatban?
Igen, itt. Mit gondolsz, miért hozattalak ide?
Hogy a fiaimmal visszatérjünk Jellingbe.
Más terveim vannak.
Elhoztál a világ végére!
Aelfgifu!
Légy hálás, hogy még ezen a világon vagy!
Kattegat népe!
Azért hívtalak ide benneteket,
hogy bejelentsem, unokám, Svend Knutsson
Norvégia új királya!
Édesanyja,
dániai Aelfgifu királyné
régensként Kattegatban marad.
És hogy garantáljam Kattegat biztonságát,
Olaf Haraldsson jarlt,
egykori ellenségünkből lett
barátunkat nevezem ki a király védelmezőjének.
Menj haza! Áruló!
Ma nem lesz kivégzés.
Köszönöm.
Csalódtatok?
Igen!
Akkor figyeljetek ide!
Barátaim!
Kattegatot egy régi szövetséges fenyegeti.
A testvérem, Harald Sigurdsson
úgy hiszi, ő Norvégia jogos királya,
és meggyőzte a pogány boszorkányt,
Freydis Eriksdottert, hogy támogassa küldetésében.
E pillanatban is
hatalmas pogány sereget toboroznak, hogy legyilkolják a keresztényeket,
és Kattegat ellen vonuljanak!
De én ezt nem fogom hagyni.
Mit fogsz tenni?
Ez a láda és még két ilyen
üti a markát annak, aki elhozza nekem a fejüket.
Siess!
Anya, ő az!
Ott van!
Látod?
Mennünk kell! Siess!
- Menjetek! - Át akarunk kelni.
Hová mennek?
- Fizessetek, és mehettek! - Mondtam, hogy ő az!
Te vagy az, ugye?
- Kicsoda? - Te vagy Freydis!
A Hit Őrzője, ugye?
Nem tudom, kiről beszélsz.
De láttam a pajzspróbádat Kattegatban.
Felismerem a kardodat!
Azért jöttél, hogy segíts nekünk?
Nem.
Sajnálom, tévedtél.
Be kell szállnunk a csónakba.
Hová mentek?
Kåre jarl lerombolta a falunkat Kattegat eleste előtt.
És a keresztény jarlok nem engedik újjáépíteni.
Új otthont keresünk.
De a csónakok nem biztonságosak.
Ha jön egy vihar, a tengerbe fulladtok.
Hallottuk, hogy várnak minket hajókkal.
És hová visznek?
Egy új Uppsalába, a tengeren túlra.
Jomsborgnak hívják.
- Három ezüst, pogány. - Menjünk!
Indulnotok kell, vagy lekésitek a dagályt.
Köszönjük.
Még kettőnek van hely!
Szálljatok be a csónakba!
Ámen!
Ne érjen hozzá, fenség! Mérgezett. Őrök, állítsák meg!
Állítsák meg! Állj!
Fogják meg!
Állítsák meg!
Kapják el!
Menj körbe!
- Kapják el! - Állítsák meg!
Állítsák meg!
Kapják el!
Erre!
Hol van?
Merre ment?
Arra! Gyerünk!
Vigyétek a fogdába!
Láttam őket.
Biztos, hogy ők azok?
Harald herceggel harcoltam Londonban.
Látásból ismerem őt,
és a nőt az emberek a Hit Őrzőjének hívták.
Hol vannak?
Nem mondhatom el. De ha fizetsz, odaviszlek.
Nem segíthettél rajtuk.
El sem árulhattam, hogy ki vagyok.
Tanácsot kértek tőlem, én pedig…
csak kételyt adtam.
Én lennék a Hit Őrzője?
Egy napon majd…
minden megváltozik.
Sok szerencsét, fiú!
Még egy!
Ideje menni.
Légy jó!
Üljetek le!
Legyen rád büszke apád!
És én is.
Úgy lesz, nagyapa.
Bízz Olaf jarlban!
Megvéd téged, amíg apád vagy én vissza nem érünk.
Úgy lesz.
Jó fiú.
Betartom az ígéretemet.
Csakúgy, mint én.
Megbízol Olafban?
Nem kell, hogy bízzak benne.
Neki kell bíznia bennem.
Nem kellett volna rád hallgatnom.
Az ambíciódra hallgattál, nem rám.
Ha van még hatalmi terved, tartsd meg magadnak!
Erős nő vagy, Aelfgifu.
Egy nagyszerű ország régense.
Amíg meg nem ölnek a jarlok a fiammal együtt.
Ez nem történhet meg. Nem hagyom. Bízz bennem!
Bízzak benned?
Soha többé.
Majd meglátjuk.
Olaf!
Mi az?
Tudjuk, hol bujkál Harald herceg.
A fejvadászok a nyomában vannak.
Rendben. Készüljetek! Hívd az embereidet!
Nos, fenség.
Felkészült az első leckére?
Jól van. Ígérem, felejthetetlen lesz.
Menj!
Leif!
- Mi volt ez? - Vadásznak rátok.
Mennünk kell.
Olaf nem járhat messze.
Gyertek! El kell tűnnünk innen.
Menjünk!
Miért mentetek Kattegatba?
Hogy elmondjam Villásszakállúnak, mit ígért nekem Kanut.
Túl késő. Villásszakállú már nincs Kattegatban.
Az unokája lett a norvég király.
Svend? Kanut fia?
Igen. És Olaf a védelmezője.
Miért erre megyünk? Szembe kell néznem a bátyámmal.
Harald, azok az emberek fejvadászok voltak.
Olaf vérdíjat tűzött ki mindkettőtök fejére.
Sehol sem biztonságos. Tovább kell mennünk.
Még nem hűlt ki! Nem juthattak messzire.
Két nyom vezet eddig.
Itt csatlakozik hozzájuk még egy, és arra mennek tovább.
A part felé mennek.
Gyerünk!
Tessék!
Elnézést, fenség!
Csak megkérdezném, szüksége van-e bármire.
Megtudtak valamit a merénylőtől?
Egyelőre keveset, de kihallgatjuk.
Minden ajtóba állíttattam testőrt, hogy biztonságban legyenek.
Köszönjük, Godwin gróf.
Igen, köszönjük.
Sajnálom, hogy nem bíztam önben.
A férjem az adósa lesz, ha visszatér.
Én vagyok az ő adósa, fenség.
Jó éjt mindannyiuknak!
Megváltoztál.
- Semmi sem változott. - De igen.
Van valami a szemedben.
Hidegség.
Már láttam korábban…
apánk szemében… de a tiédben nem.
Novgorodba megyünk.
- Novgorodba? A ruszokhoz? - Igen.
A nagybátyám, Jaroszláv uralkodik ott.
Elmondom neki, hogy Villásszakállú esküszegő.
Támogatni fog.
Novgorod messze van.
Van más választásunk? Egész életünkben bujkáljunk?
Ha van remény, hogy megszerezhetem, ami jogosan engem illet,
akkor elmegyek Novgorodba, hogy sereget toborozzak Olaf ellen.
Leif Eriksson!
Várj! Barát vagyok!
Ismerem őt Kattegatból. Rólad kérdezősködött.
- Mit akarsz tőle? - Jorundr vagyok.
- Nem ezt kérdezte! - Jomsviking vagyok.
- Azok kik? - Kalózok.
- Tengeri rablók. - Régi hitűek vagyunk.
Azért jöttem, hogy segítsek.
Ha meg akartok menekülni, velem kell jönnötök.
Nem megyünk sehova veled.
- Mi ez a jel? - Skuld hálója. A sors hálója.
Láttam már ezt a jelet.
Nem ok nélkül van itt.
Semmit sem tudunk róla.
Vezess minket!
Ők mind régi hitűek?
Igen. A keresztények elüldözték őket.
- Ha Olaf ránk talál, csapdába estünk. - A hajóink elvisznek.
Ilyen ködben lehetetlen hajózni.
De nem nekünk! Ismerjük az itteni ködöt és a dagályt.
Várjatok ránk!
Nem maradhatunk itt.
Túl veszélyes.
Nem hagyom itt őket.
A végsőkig kitartok itt,
ha úgy kell lennie.
Itt maradok veled.
Grönlandiak.
Nem könnyíted meg a dolgom.
- Gyertek! Ne legyünk szem előtt. - Bújjunk el!
- Gyorsan! - Gyertek, siessünk!
- Gyertek! - Oda!
Minden rendben lesz.
Beszéltél valakihez.
Livhez?
Igen.
Gondoltam.
Mit mond neked?
Hogy engedjem el a haragomat.
Igen, ez rá vall.
Miért itt van veled és nem a Valhallában?
Mert…
amikor haldokolt, meg akart esketni, hogy ott találkozunk.
De nem esküdtem meg.
Miért nem?
Mert már nem hiszek benne.
Talán nem Liv nem enged el téged,
inkább te nem engeded el őt.
Most pedig…
el kell mondanom neked valamit.
Gyermeket várok.
Harald tudja?
Nem.
És meg kell ígérned…
- Ígérd meg, hogy nem mondod el neki! - Miért nem?
A gyerekem nem lehet
majd egy keresztény nemzet uralkodója.
Szerinted Harald ezt akarná?
Nem.
Nem engedem.
A testvéredre gondolsz.
Féltestvéremre.
Miért érzem becsapva magam?
Én árultam el őt.
De nehéz…
így elhagyni Norvégiát.
Ez a végzet lebegett előttem egész életemben.
Elmész, de nem adod fel.
Tudom, hogy egy nap ennek az országnak a királya leszel.
Ez a sorsod.
De az enyém nem.
Tudom.
Különben sem lennék jó királyné.
Ez nem igaz.
Máris az vagy.
Látom a néped szemében, amikor köztük vagy.
Nem értem, miért.
Én igen.
Ilyennek születtél.
Megtaláltuk őket.
- Jönnek! - A partra! Fussatok!
- Gyerünk! - Fussatok!
A partra! Futás! Gyorsan!
Gyorsan!
Futás! Gyerünk! Gyorsan!
Menjetek! Gyerünk!
Nincs hová menni!
Nincs hová menniük!
Nincs kegyelem!
Mindet megölni!
- A csónakokhoz! - A csónakokhoz!
Szálljatok be! Lökd meg!
Lökd meg!
Nem!
Nézzétek, hogy ég!
Érted jöttünk, Freydis.
Gyere velünk Jomsborgba!
Sikerült.
Viszlát, bátyám!
Mindig ott leszel a szívemben.
Te is az enyémben.
Novgorod keletre van.
Nem áll szándékomban odáig egyedül evezni.
Miért nem?
Azt hittem, a grönlandiak bármelyik tengert átszelik.
Igaz, de jobban kedveljük a társaságot.
Gyerünk! Igyekezzünk!
A feliratot fordította: Bóta Judit