‫הוד מעלתך ביקש לראותי.‬
‫אחי, מדוע אתה כאן?‬
‫המלך פורקבירד זימן אותי‬ ‫כדי לקחת אותך הביתה לנורמנדי.‬
‫הוד מעלתך, מה פשר הדבר?‬
‫טובת הממלכה דורשת ממני להכיר‬
‫בנישואיהם הקיימים‬ ‫של המלכה אלפגיפו ושל בני.‬
‫ועקב כך, מתבטלים נישואייך אל קנוט‬
‫ותפקידך כמלכת אנגליה.‬
‫לא.‬
‫עליי לדבר עם בעלי.‬
‫אגנר, אני צריכה להעביר מסר לקנוט בדנמרק.‬
‫זה לא אפשרי.‬
‫ההחלטה הזו תלויה בבעלי.‬
‫אבל בהיעדרו, דבריי הם החוק.‬
‫אתה עושה טעות.‬ ‫-דממה.‬
‫זו מלכודת שתגרום לבנך להפסיד הכול.‬
‫סליחה, הוד מעלתך, אחותי עקשנית…‬
‫אל תדבר בשמי.‬
‫אני אדבר אלייך או בשמך כאוות רצוני.‬
‫לא בארצי.‬
‫זו לא ארצך יותר.‬
‫לא, זהו ביתי. בבקשה, אתה מוכרח לבטוח בי.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫הראלד סיגורדסון.‬
‫שמעתי עליך רבות.‬
‫ואני עליך, יארל קורה, "רוצח החפים מפשע."‬
‫אחיי, אין צורך בעוינות.‬
‫יש מקום לכולנו באוהלו של ישו.‬
‫אחי מביא מידע מקטגט‬ ‫שיוכל לעזור לנו במשימתנו.‬
‫אנו לא זקוקים לעזרתו.‬
‫אני חולק עליך.‬
‫קטגט היא לא אופסלה.‬
‫היא לא מלאה בעולי רגל לא חמושים,‬ ‫כי אם בלוחמים שממתינים לבואכם.‬
‫יהיה זה נבון מצידך‬ ‫להקשיב לכל הקולות המנסים לעזור למשימתך.‬
‫אני לא מוצאת את הראלד.‬
‫ראיתם אותו?‬
‫לא.‬
‫אולי הוא הלך לרגל אחרי כוחותיו של קורה.‬
‫למה שהוא לא יספר לי?‬
‫הוא ישוב. תסמכי עליו.‬
‫עשיתי את מה שסיכמנו.‬
‫איפה נמצא הצי של קנוט?‬
‫לא סיכמנו שתקבל גישה אליו,‬
‫רק הבטחתי שהוא לא יעזור לאויביך.‬
‫הוד מעלתך ביקשה לראותי?‬
‫אתם רשאים ללכת.‬
‫אמה עזבה,‬ ‫אבל המלך פורקבירד אינו סומך עליי.‬
‫הוא עדיין לא השלים עם החלטתו, הוד מעלתך.‬
‫איזו החלטה?‬
‫אני אם נכדיו ומלכת אנגליה האמיתית.‬
‫כן, אבל כדי שהוא יכבד אותך,‬
‫עלייך להצטייר בעיניו לא כיריבה‬
‫שהכריחה אותו לוותר על משהו,‬
‫אלא כאחת שיכולה לספק ערך מוסף לממלכה.‬
‫כגון?‬
‫בעלת ברית‬
‫בתוכנית של בנו לשלוט באנגליה.‬
‫אני בת לבית מרסיה. הם סומכים עליי.‬
‫תן לי ללכת לטאמוורת'‬
‫ולשכנע את מנהיגיה לתמוך בך באופן מלא.‬
‫הבסתי את מרסיה פעמיים.‬
‫בני הרג את מנהיגם,‬ ‫האלדורמן שלהם פוחד ממני.‬
‫מדוע מרסיה חשובה?‬
‫על אף שהתנהלת היטב מול מרסיה בעבר,‬ ‫הוד מעלתך,‬
‫היא עדיין מהווה סכנה משמעותית.‬
‫צבאה חזק והיא הכי פחות נשלטת‬ ‫מבין המחוזות האנגליים.‬
‫התוכנית של המלכה טובה.‬
‫אנשיי הם גאים ועקשנים.‬
‫אתה אמור לדעת זאת כבר.‬
‫תן לי לעזור לך להסתדר איתם.‬
‫הרשה לי להוכיח לך את ערכי.‬
‫את רשאית לנסות.‬
‫אבל קחי איתך את גודווין.‬
‫ואל תהיי כה בטוחה בהצלחתך.‬
‫הימרת הרבה על גחמות של משוגע.‬
‫הוא רק מעט יותר משוגע מאיתנו.‬
‫הוא מדבר בלילה אל הכלוב הזה‬ ‫שהוא מאמין שיש בו נביא פגאני.‬
‫והוא אובססיבי לאחות של ליף אריקסון.‬
‫פריידיס? מדוע?‬
‫הוא לא מוכן לספר.‬
‫אבל זה ברור שהיא רודפת אותו.‬
‫הוא לא ינוח עד שהיא תמות. זה מפריע לך?‬
‫למה שזה יפריע לי?‬ ‫-בחייך, אחי.‬
‫אני יודע שחלקת איתה את מיטתך.‬
‫בדיוק כפי שאני יודע על העסקה שסגרת עם קנוט‬ ‫כדי לקחת את כס נורווגיה ממני.‬
‫הבגידה שלך היא לא סוד.‬
‫השאלה היא…‬
‫האם איבדת את סבלנותך או שאתה רק חמדן?‬
‫כשהבטחתי לך את תמיכתי לפני שנים,‬
‫ממש לפני שהתחלת לשחוט פגאנים‬
‫והתחלת מלחמת אזרחים.‬
‫אולף, הרגשתי שאם אמתין לתורי למלוך,‬
‫לא תישאר נורווגיה למלוך עליה.‬
‫אתה אידאליסט מכדי להיות מלך, הראלד.‬
‫אתה חושב שניתן לפתור הכול במילים.‬
‫לפעמים חייבים לקחת דברים בכוח.‬
‫אתה באמת חושב‬ ‫שמה שאתה עושה כאן לא יכעיס את קנוט?‬
‫אני בטוח שהוא לא יאהב את זה,‬
‫אבל אין דבר שהוא או משפחתו‬ ‫יוכלו לעשות נגד זה.‬
‫הוא תקוע במלחמה בדנמרק והשבתי את הצי שלו.‬
‫גם אילו היו לו מספיק אנשים,‬ ‫אין לו ספינות בשבילם.‬
‫ועד שיהיו לו,‬
‫אני כבר אאחד‬ ‫את כל נורווגיה כדי להביס אותו.‬
‫עכשיו אני צריך לדעת, באיזה צד אתה?‬
‫אני כאן.‬
‫קיבלתי החלטה להילחם עם אחי.‬
‫קטגט בסכנה.‬
‫אויבים מקיפים אותנו.‬
‫אנו קוראים לאלים שלנו לעזרה.‬
‫אמור את שמך כדי שהאלים יכירו אותך.‬
‫שמי איידן.‬
‫האלים ילחשו את השם איידן‬
‫זה לזה בהיכלי ולהאלה.‬
‫האומץ שלך הוא האומץ שלנו.‬
‫קח את תפילותינו איתך.‬
‫אתה השליח.‬
‫המסע שלך החל.‬
‫מי ייתן ואודין ופרייה יביטו בקורבן הזה‬
‫ויכירו במסירות של קטגט.‬
‫האלים מזמינים אותנו להתחזק לקראת הקרב.‬
‫יש לכם יותר אנשים משחשבתי.‬
‫עכשיו אתה מבין מדוע לא מעניין אותי‬ ‫מה אתה יודע על קטגט?‬
‫אלוהים ענה לתפילותיי עם אנשים רבים.‬
‫שהתאספו כדי לטהר את הכופרים הארורים‬ ‫ולעזור ליצור התחלה נוצרית חדשה.‬
‫אבל יש נוצרים בקטגט.‬
‫מה איתם?‬
‫הקורבן שלהם יתקבל בגן עדן.‬
‫אם אתה כל כך בטוח בניצחון, יארל קורה,‬
‫מדוע אינך תוקף כבר?‬
‫אנחנו לא ממתינים לי, אלא לאחיך.‬
‫ידידיי, גרמתי לכם להמתין לקרב,‬
‫אבל כעת אלוהים יתגמל אתכם על סבלנותכם.‬
‫חומות קטגט לא נפרצו‬
‫כבר למעלה ממאה שנים.‬
‫האם החומות גבוהות מחומות אחרות? לא.‬
‫האם העץ ממנו הן בנויות קסום? לא.‬
‫הסיבה היא שקטגט התברכה‬
‫בנמל שמגן עליה מפני פלישה.‬
‫אפילו שיא הגאות לא מאפשר‬ ‫לספינות להוריד שם אנשים בבטחה.‬
‫ולכן, כל תקיפה חייבת להגיע מכיוון החומות,‬
‫שם הם יכולים לרכז את כל לוחמיהם.‬
‫עד עכשיו.‬
‫בעוד יומיים יהיה ירח הזאב,‬
‫והגאות שהוא יביא איתו תתנפח.‬
‫מה שיאפשר לספינותיי‬ ‫לא רק להפליג מעבר להגנותיהם,‬
‫אלא גם להוריד לוחמים על חופיהם.‬
‫אנחנו ניכנס לקטגט מהים…‬
‫ונמחץ אותה בין שני כוחות אדירים.‬
‫וזו הסיבה שאתה זאב ים דגול, אולף הראלדסון.‬
‫יארל סולבי, יארל אוגמונדר,‬
‫אלוהים בחר לשלוח את צבאותיכם‬ ‫למתקפה הראשונה.‬
‫אחי, אפשר לדבר?‬
‫כמובן.‬
‫יארל קורה, כשהצטרפתי אליכם,‬
‫היו לי ספקות בנוגע לסיכויי ההצלחה שלכם.‬
‫אבל כעת, משראיתי במו עיניי‬
‫את כוחם של הצבאות שלכם והחוכמה שבתוכניתכם,‬
‫אני משוכנע בניצחונכם.‬
‫זהו ניצחון האל.‬
‫לא, לא של האל.‬
‫הוא לא יתיר זאת.‬
‫מושיענו, ישו, אמר,‬
‫"אוי לכם,‬
‫כי סוגרים אתם את מלכות השמיים‬ ‫בפני בני אדם.‬
‫הן אתם אינם נכנסים לתוכה וגם לבאים‬
‫אינכם מניחים להיכנס."‬
‫במקום להוביל אותנו לגן עדן, יארל קורה,‬
‫אני מאמין שתשוקתך לנקמה‬ ‫תידון אותנו לגיהינום.‬
‫אבל יש פתרון לכך.‬
‫תן לי להוביל משא ומתן.‬
‫תן לי הזדמנות לשכנע את יארל הוקון‬
‫להסגיר לידינו את קטגט ללא קרב.‬
‫לאפשר התנצרות.‬
‫אם היא תסכים,‬
‫תקבל את הניצחון שלך, גם כאן וגם בגן עדן.‬
‫וכאשר היא תסרב?‬
‫אז הדם שיהיה על ידינו יהיה נקי‬
‫וייסלח לנו על פעולותינו ביום הדין.‬
‫אני לא סומך עליך.‬
‫ולכן כדאי שנעשה זאת ביחד.‬
‫בתולת מגן?‬
‫התקדמת הרבה, נערה.‬
‫ואתה עדיין רוצח.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫מחפש שלום.‬
‫גרינלנדי.‬ ‫-יארל אולף.‬
‫יארל הוקון, תודה שהסכמת למשא ומתן.‬
‫ברצוני לתווך הסכם שלום‬ ‫והבאתי את אחי יארל אולף ואת יארל קורה,‬
‫כדי שתוכלו לשמוע את הצעתם.‬
‫אני מקשיבה.‬
‫כידוע לך, הבאנו את הצבאות‬ ‫של השבטים הנוצריים לחומותייך.‬
‫אבל באנו להציע לקטגט ישועה,‬
‫גם מיידית וגם נצחית.‬
‫אם אנשייך יסכימו לעבור טקס הטבלה‬
‫ומרצונם יתכחשו לעברם הפגאני,‬
‫אנו מוכנים לחוס על עירך‬
‫ולקבל אתכם בברכה לאחוות הנצרות.‬
‫קטגט היא לא רק העיר שלי, יארל אולף.‬
‫משחר הזמן, אנשיי עבדו את אותם אלים.‬
‫האלים שמשפחתך הכירה בעבר.‬
‫הם מסתובבים בינינו על פני הארץ.‬
‫הם נותנים לנו אושר ואומץ.‬
‫הם נכשלים ומזכירים לנו את אנושיותנו.‬
‫אנשיי לא פוחדים ממוות.‬
‫הם יודעים שאם הם נלחמים עד נשימתם האחרונה,‬
‫הם יזכו במושב ליד שולחנו של אודין.‬
‫כולנו מתים, אולף.‬
‫אם אנשיי ימותו במלחמה שהבאת לפתחי,‬
‫הם ימותו בכבוד, לא בבושה.‬
‫אמרתי לך שזה בזבוז זמן.‬
‫אז מי ייתן ורצון האל ייעשה.‬
‫תודה על הניסיון, הנסיך הראלד.‬
‫ידידי, תחשוב על זה היטב.‬
‫שמא תפגוש גורל זהה לזה של ניאל וסקארדה,‬
‫שאוכלו באש.‬
‫הבט לשמיים ולים‬
‫כדי לדעת מהיכן תבוא ישועתך.‬
‫שטחת את טענותיך.‬
‫כעת חזור אל המטורף שלך.‬
‫הבטחת שלעולם לא תילחם נגדנו.‬
‫עכשיו אני רואה כמה שווה אהבתך.‬
‫מה משמעות הנערה עבורך?‬
‫היא שום דבר.‬
‫סתם פגאנית ששכבתי איתה.‬
‫שים עליו עין.‬
‫אני לא מאמינה שהוא ינצל כך‬ ‫את זכרם של ניאל וסקארדה.‬
‫ניאל וסקארדה לא מתו מאש, פריידיס.‬
‫הראלד סיפר לנו איך הם מתכנים לתקוף.‬
‫אנחנו יודעים איך הם יתקפו.‬ ‫הצבא שלהם מולנו.‬
‫אבל אולף מתכוון לפלוש לקטגט מהים.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫הוא לא יכול לקרב מספיק את ספינות לחוף.‬
‫הוא יכול בירח הזאב, בשיא הגאות.‬
‫וזה יהיה בעוד יומיים.‬
‫עלינו לנוע מהר כדי להתכונן.‬
‫מרסיה לא מרוצה מהמלך הוויקינגי‬
‫או מאביו.‬
‫לא הייתם מרוצים גם מהמלך הסקסוני.‬ ‫מעולם לא הייתם מרוצים.‬
‫הבעיה של מרסיה מעולם לא הייתה טמונה‬ ‫בשאלה אם השליט הוא סקסוני או ויקינגי,‬
‫אלא בשאלה אם יש לה שליט או לא.‬
‫מרסיה רוצה עצמאות.‬
‫אני יודעת את זה. גדלתי פה.‬
‫לא תשיגו את החירות הזאת‬ ‫תוך התנגדות ללונדון.‬
‫זה לא עבד לאדריק סטראונה וזה לא יעבוד לכם.‬
‫אתם צריכים תומך חזק בחצר המלכות,‬
‫כזה שמבין את הצרכים הכמוסים‬ ‫של מרסיה ושל קנוט.‬
‫אתם צריכים אותי.‬
‫מה הבעיה? אתה טרוד.‬
‫זה שום דבר.‬
‫לא. דבר איתי.‬
‫יארל הוקון נלחמת עבור אנשיה.‬
‫פריידיס עבור האלים שלה.‬
‫אפילו קורה ואולף כאן בשביל אמונותיהם.‬
‫ואתה נלחם בשבילנו.‬
‫בשביל האנשים האלה.‬
‫בשביל העתיד שלנו.‬
‫זה חשוב.‬
‫יבוא.‬
‫אני רק רוצה לברך אותך, הוד מעלתך.‬
‫חתמת את ההסכם עם מרסיה,‬
‫דבר שגם המלך אתלרד וגם אמה‬ ‫לא היו יכולים לעשות.‬
‫דאגתי להכנות ליציאתנו לדרך מחר.‬
‫בבקשה, תישאר לרגע.‬
‫כן, הוד מעלתך?‬
‫שתה איתי מעט יין.‬
‫זהו הזמן לשירותכן.‬
‫כולם יצפו בכן ויפעלו כמוכן.‬
‫אתן המגינות של קטגט,‬
‫שומרות האמונה.‬
‫אילו נמות, גם האלים שלנו ימותו.‬
‫הם יהפכו לזיכרונות.‬
‫אתן לא תאכזבו אותם‬
‫אם לא תאכזבו את עצמכן.‬
‫לא נעשה זאת.‬
‫הדליקו את המשואה.‬
‫התכוננו!‬
‫חכו לסימן שלי!‬
‫הטעינו את המרגמות.‬
‫הנה הם באים!‬
‫היכון!‬
‫ואז, פאר האלוהים התגלה.‬
‫קשתים!‬
‫שחרר!‬
‫דבר לא יכול לעצור את רצון האל.‬
‫כולל אותך.‬
‫עצור!‬
‫אביא לך את ראשה של פריידיס כמזכרת.‬
‫לסגת!‬
‫פתחו את השער!‬
‫לסגת!‬
‫לסגור!‬
‫שחרר!‬
‫משהו אינו כשורה.‬
‫הם פוחדים לתקוף.‬
‫לא.‬
‫אין צבא על הספינות האלה.‬
‫זה תעלול. הם לא תוקפים מכאן.‬
‫לחזור!‬
‫לחזור לחומת קטגט!‬
‫לסגת!‬
‫השתמשת בקורה.‬
‫אמרת את זה בעצמך, הוא מטורף.‬
‫למה לבזבז אנשים בקרב כשמישהו אחר עושה זאת?‬
‫הוא והיארלים האחרים‬
‫יפרצו את השערים‬ ‫וישמידו את כוחותיה של הוקון.‬
‫עד שצבאי יגיע,‬
‫אהיה היארל החזק ביותר בנורווגיה.‬
‫אולי אפילו היחיד.‬
‫השתמשת בי כדי לפצל את הכוחות של קטגט.‬
‫קטגט הייתה חזקה מכדי שתובס אחרת.‬
‫ידעתי שלא תנטוש‬ ‫את פריידיס או את ליף בשבילי.‬
‫לטפס על החומה!‬
‫תהרגו את כולם!‬
‫תפגעו בסולמות!‬
‫קח את הסולם שלך!‬
‫הנה היא!‬
‫קשתים! תירו על המגדל הזה!‬
‫כן!‬
‫יארל הוקון!‬
‫קחו אותה למקום בטוח.‬
‫פריידיס! תעזרי לה!‬
‫זוזו!‬
‫קחי אותה עכשיו! קדימה!‬
‫לדחוף!‬
‫הסולמות!‬
‫פנו דרך!‬
‫פריידיס.‬
‫מה שלא יקרה…‬
‫את חייבת לשרוד.‬
‫את האחרונה.‬
‫תן לנו פרטיות.‬
‫הגיע הזמן לסיים את זה.‬
‫מעולם לא היית הצלב הנושא את החרב.‬
‫זה היה הגורל שלי.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫אל ההיכל הגדול!‬
‫הלביורן, בוא איתי!‬ ‫-אל ההיכל הגדול!‬
‫התקדמו להיכל!‬
‫לא.‬
‫לא. אני צריך שתהיי חזקה בשבילי.‬
‫קדימה. הישארי איתי. הביטי בי.‬
‫לא, ליף.‬
‫היי.‬
‫אני הולכת לוולהאלה.‬ ‫-לא, את נשארת איתי.‬
‫לא, ליף.‬ ‫-היי, לא.‬
‫אני צריכה שתגיד לי שתצטרף אליי שם.‬
‫לא.‬ ‫-תצטרף אליי שם.‬
‫תגיד לי… תגיד לי שאתה מאמין.‬
‫לא. את תהיי בסדר.‬
‫זה לא מה ששאלתי.‬
‫לא. ליב!‬
‫לא. ליב. אני אצטרף אלייך.‬
‫אני אצטרף אלייך. אני מבטיח.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אנחנו חייבים ללכת. קום.‬
‫הנה. זה בסדר. זה.‬
‫תוציאו אותו מההיכל שלי!‬
‫קדימה. מיד!‬
‫קטגט שלנו!‬
‫כן!‬
‫המלך אולף מנורווגיה!‬
‫המלך אולף!‬
‫פריידיס, זה נגמר.‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫ברוך השב, הוד מעלתך.‬
‫יש בפי חדשות ממרסיה עבור המלך פורקבירד.‬
‫המלך פורקבירד, יש בפי חדשות מצוינות.‬
‫מרסיה שלך.‬
‫מדוע אינך בנורמנדי?‬
‫זה לא התאים לי.‬
‫קחו אותה.‬
‫אני פוקדת עליכם בשם המלך.‬
‫את לא פוקדת דבר בשם המלך.‬
‫המלך פורקבירד גירש אותך.‬
‫לא. הוא נזקק לזמן למציאת הצי שלו,‬
‫זמן שההצגה שלי והטיול שלך למרסיה סיפקו לו.‬
‫אתה.‬
‫אתה לקחת חלק בזה.‬
‫אכן.‬
‫קראתי לי "מלכה."‬
‫את מלכה, הוד מעלתך.‬
‫רק לא מלכת אנגליה.‬
‫איפה הוא?‬
‫איפה פורקבירד?‬
‫איפה שהוא אמור להיות.‬
‫עם ספינותיו ונכדיו.‬
‫זה יהיה השיעור הראשון שתלמדו.‬
‫אף פעם אל תיתנו לבוגדים להימלט מעונש.‬
‫מוות לכל הבוגדים!‬
‫ספינות מגיעות!‬
‫מאות ספינות.‬
‫ספינות מגיעות!‬
‫זה הצי של המלך פורקבירד.‬ ‫-לא.‬
‫לא ייתכן.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫עצרו! לא.‬
‫עצרו! לא!‬
‫לא, עלינו לתקוף!‬
‫אל תברחו. תישארו ותילחמו!‬
‫צאו החוצה!‬
‫לא!‬
‫תרגום כתוביות: גדי קיפרווסר‬