Yrsa?
Yrsa.
Hvem har gjort det?
EN NETFLIX-SERIE
Du må være hende med et kors på ryggen.
Jeg forventede en kriger.
Du er bare en pige.
Hvorfor har du gjort det?
Du dræbte min bersærker.
Han angreb os.
Vi beskyttede bare os selv.
Du spænder buen af Guds vrede.
Jeg er Guds pil.
Dræb hende, og kom med hendes lig.
Jeg skal sende et budskab.
Nej!
Stop!
Hvor fik du sværdet?
I Uppsala.
En præst gav mig det.
Uppsala?
Så du ham?
Den gamle?
Hvad kaldte han dig?
Den sidste.
Hvad er dit navn?
Freydis.
Giv Haakon en besked.
Sig, at jarl Kåre er på vej.
Må Gud velsigne og beskytte dig, indtil vi ses igen, min ven.
I lige måde, Norí.
Jeg støtter din beslutning.
Knud tager sig af de trofaste.
Jeg kan ikke lide den leg, du leger med ham.
Det er ikke en leg.
Knud har besluttet sig.
Han vil være konge af England.
Jeg af Norge.
Når han indser, hvad du har gjort,
vender han tilbage og dræber dig, det ved du.
Med hvad?
Halvdelen af hans styrke sejler.
Og folk som dig, der bliver,
vil I kæmpe mod jeres hjemland med den engelske hær?
Det tænkte jeg nok.
Kong Æthelreds hoved.
Ikke hvad jeg kom her for.
God rejse, grønlænder.
Jeg glemmer ikke vores… aftale.
Ved du, hvad du laver her?
Næste gang vi ses, vil mit ansigt være på mønterne.
Træk til venstre.
En stor by.
Ja.
Sikke en skam med broen.
Godkender du din nye bolig?
Den bad jeg ikke om.
Du bad ikke om noget.
Jeg kan ikke stole på en mand, der ikke beder om noget.
Jeg gør mig fortjent til tillid.
Okay.
Find mig en bøddel.
Byg mig en galge her.
Som Deres Højhed befaler.
Er der en særlig grund?
Elleve grunde. Du kender dem alle.
Op!
En gave. Fra kong Knud.
-Hvad skete der med Edmund? -Han er i live.
Knud vil regere England med ham.
Bliver han?
En vikingekonge?
Ja. En vikingekonge.
Én, der vil lære om sit land og møde sine adelige.
Se dig lige.
Du kysser fjendens røv.
Præcis som din far.
Leofric.
Du kan møde kongen som den første
og fortælle ham om Northumbria.
Jeg er kommet for at takke for mine sønners tilbagevenden
og for at gengælde din venlighed.
Jeg tager imod din tak.
Men du står ikke i gæld til mig.
Du er fri til at rejse, når du vil.
Fri til at rejse? Hvorhen?
Normandiet, hvis du vil.
Hjem.
Kong Knud…
Jeg kom til England som lille pige.
Det er mit hjem nu, og jeg vil gerne blive.
Det er jeg glad for.
Er du?
Hvorfor?
Fordi du skal være min rådgiver.
Rådgiver?
Hvad skal jeg rådgive dig om?
Jeg er udlænding, som du engang var.
Halvdelen af min hær sejlede væk i morges,
hvilket gør mig sårbar.
Du overbeviste sakserne om at godkende dig.
Nu skal de godkende mig.
Hvad ønsker du af England?
Jeg vil bygge et stort nordisk imperium,
der strækker sig
langs den øverste del af Europa.
Det kræver Englands rigdomme.
Ja.
Vi blev angrebet på vej til Uppsala.
Dine soldater og en af mine venner blev dræbt.
Hvordan flygtede du?
Jeg dræbte bersærkeren.
Brugte du din kniv
eller dine bare næver?
Jeg kvalte ham med mit armbånd.
Dit armbånd! Imponerende.
Du skal tilslutte dig mine skjoldmøer.
Han tjente en kristen jarl. Kåre.
-Så du Kåre? -Ja.
Han er ude efter Kattegat.
Kåre har ikke styrkerne til at true Kattegat.
Han dræbte mine venner
og slagtede en hel landsby.
Han er morder.
Du er træt.
Hvil dig.
Når du har hvilet dig,
vil jeg høre om din tur til Uppsala.
Indsæt flere soldater.
Du kan da ikke tro på hende.
Jo.
Og jeg tror også, du har ret.
Hun bør blive skjoldmø.
Oplær hende.
Kåre!
Kom!
Hurtigt, Kåre!
Jeg er her for forberede mig.
Selv før din invasion led kongerigerne.
Enhver ealdorman står over for en oprørstrussel.
Jeg kan give nye mænd magt til at håndhæve skatteopkrævningen.
Problemet er ikke opkræverne, men selve skatten.
Den er ødelæggende,
så jeg foreslår en ny.
En simpel afgift på hver husstand.
-Det er næsten ingenting. -Præcis.
Men opkræves den i hele England, i hver by, hver landsby,
er det nok til at bygge en hær,
en flåde…
…et imperium.
Hold skjoldet højere!
Slaget kommer fra alle sider.
Slaget slutter, men det er aldrig ovre, før du ikke rejser dig.
Vi prøver igen.
Det er nok for i dag.
Du må fortælle mig om Uppsala.
Jeg havde et syn
og mødte en mand, som præsterne kalder Seeren.
Han lod til at have ventet mig og kaldte mig "den sidste".
Han spurgte, hvad jeg havde set,
men mine svar skuffede ham.
-Kender du ham? -Ja.
Seeren fortalte også mig min skæbne.
Var den forvirrende?
Min var simpel.
Han fortalte mig om en bølge,
som kun jeg kunne se.
Først trak vandet sig tilbage.
Folket troede, det var en velsignelse fra guderne, Syn og Ran.
En gave fra havet.
De fejrede deres belønning.
Ingen gik op i, hvor vandet var blevet af.
Men den var der et sted.
Da det kom tilbage…
…var det højt som bjergene
og så dybt som Jorden.
Og jeg kunne intet gøre for at stoppe det.
Overlever nogen i dit syn?
En kvinde.
Jeg troede længe, det var mig.
Men jeg tog fejl.
Kvinden er dig.
Du er den sidste.
Den sidste datter af Uppsala.
Hil kong Knud!
Danmark og Englands regent!
Hil kongen!
Jeg vil blive her i England som jeres konge.
Skønt tanken kan være ubehagelig,
har jeg bedt jer komme for at overbevise jer om, at det er godt.
Først…
…planlægger jeg at tilbagegive jeres jord og titler,
og jeg lover, at vikingeplyndringerne får en ende.
For det andet genopbygger jeg broen
bedre og stærkere end før.
Endelig skaber jeg et stort imperium i nord,
hvis værn vil bringe jer fred, mens vi alle kan nyde dets rigdomme.
Jeg har også besluttet at regere sammen med Edmund,
jeres valgte konge,
som jeg vil støtte.
Det er, hvad jeg tilbyder.
Men det afhænger af én ting…
…loyalitet.
Det er min erfaring,
at loyalitet kan opnås på to måder.
Den første
gør ondt.
Den anden…
…er tilfredsstillende.
Valget er jeres.
Deres Højhed, jeg er Cyneheard,
ealdorman af Kent.
Jeg lover Dem loyalitet.
Jeg afgiver Dem min ed.
Ja, Cyneheard.
Jeg har mødt din kone.
Rejs dig, og vend tilbage til dit grevskab
og din kone.
Hvis hun vil have dig.
Deres Højhed, Wulfhere, ealdorman af Sussex.
Deres Højhed. Jeg lover også min loyalitet.
Ealdorman Oswick af East Anglia.
Godt.
Flåden vender tilbage.
Leif!
Du er i live!
Hvad er det?
Der er meget at fortælle!
Njal?
Skarde?
Og Ulf.
Så er Yrsa og Toke ikke alene i Valhal.
Nu er det kun os.
Kom. Du må være træt efter din rejse.
En gave fra den nye konge af England.
Og mig.
Bliver kong Knud?
Ja.
Han lover at gøre mig til Norges næste konge.
Hvad forventes der af mig?
Du er et forbillede for os alle.
Lederen af et magtfuldt, åbent kongerige.
Jarl Haakon, jeg har brug for din støtte.
Hvad med din bror?
Jarl Olaf har ikke kong Knuds velsignelse.
Ved han det?
Ikke mit problem.
Men det er et problem.
DANMARK
Dronning Ælfgifu.
Jeg kommer hjem fra England.
Jeg beder om nye forsyninger til min flåde
fra Deres havn, før vi fortsætter rejsen.
Naturligvis, jarl Olaf.
Har du hørt fra min mand?
Han har det godt, Deres Højhed.
Hans erobring af England var vellykket.
Gud være lovet. Hvornår vender han tilbage?
Det ved jeg ikke.
Da jeg rejste, ville han blive i England.
Blive?
Tilgiv mig, Deres Højhed.
Jeg troede, han havde oplyst Dem om planen.
Kom med mig.
Hvorfor?
Han har overtaget kronen af England.
Derfor er jeg dronning.
De bliver en vidunderlig dronning.
Hvad er det, du ikke fortæller mig?
England har allerede en dronning.
Kong Æthelreds enke.
Hun er meget smuk
og står Deres mand nær.
Meget nær.
Før jeg rejste, var der rygter om ægteskab.
Det er en skam.
Hun er normanner.
Og De er fra Mercia,
den mindst sikre af de engelske grevskaber.
Hvorfor er du kommet til Jelling, Olaf Haraldsson?
Bortset fra for at plage mig.
Jeg vil regere Norge.
Knud vil ikke tillade det.
Han vil bede sin flåde om at udfordre mig.
De skal nægte ham den flåde.
Den magt har jeg ikke.
Tværtimod.
De besidder større magt, end De tror.
De må lære, hvordan De bruger den.
Jarl Haakon sendte os til Uppsala.
Til Uppsala?
Er det som i historierne fra vores barndom?
Det er bedre.
Templerne er skyhøje og har gyldne tage
med hundredvis af tilhængere.
Men det trues af de kristne.
Det er din nye mission.
Det, jeg har set, har forandret mig.
Jeg kan ikke forlade Kattegat.
Jeg håber også, du vil blive.
-Vi bliver. -Det gør mig så glad.
-Det er godt, du er her. -I lige måde.
Vi bør se til bådene.
Se dig lige.
Du er ikke længere jæger.
Du er kriger.
Meget har forandret sig.
Sig frem.
Mine venner blev dræbt af en kristen, der hedder Kåre.
Ham har jeg hørt om.
Han er en vanvittig fanatiker, Freydis.
Har han dræbt uskyldige, skal han straffes.
Det bliver han.
Ikke alle kristne er onde, Freydis.
Alle religioner har fejl. Din og min.
Hvis de begge har fejl,
bør vi blive hos vores egne guder.
Min bedstefar konverterede, så han kunne overgive kronen
gennem familien uden blodsudgydelse.
Det er ikke en tro.
Hvad med alle os, der aldrig bliver konger?
Hvor står vi så?
Det tænkte jeg nok.
Hil prins Harald og Leif Eriksson,
heltene fra London!
De sejlede vest over vandet
for at flå den engelske krone af Æthelreds hoved.
Eller var det hovedet fra kronen?
Af manden, der væltede London Bridge!
Skyldig!
Og prinsen af Grønland rejste over have
for at møde hundredvis af mænd i landsbyen Kent!
Hundredvis? Nærmere tusindvis.
Fortæl det rigtigt, Skalde.
Så kan du fortælle det.
Rejs dig!
Harald!
Nej!
Historien er ikke min.
Den tilhører en gruppe venner.
Grønlænderne.
Leif Eriksson.
Min ven.
Min bror.
Kaptajn gennem storme af vind og mytteri.
Han klarede det vilde vand og gjorde rejsen rolig.
Bror.
Og Liv, hvis blod endte i floden sammen med broen!
Ja!
Det er også hendes historie.
Og Ulfs, Njals og Skardes.
Grønlændere, der kom for at betale gæld for én,
men som blev for at redde os alle.
De mødte Syn i Odins riddersal,
og hun bød dem velkommen i Valhal.
Ja!
De er Londons sande helte.
-Det er dem, vi fejrer i aften! -Ja!
For uden grønlænderne
ville London Bridge stadig stå,
men det ville vi ikke.
-Grønlænderne. -Grønlænderne!
Skål!
Tak for dine ord.
Jeg fortalte sandheden.
Med stor ære.
Tak for den.
Den har bragt mig held.
Men du får den tilbage.
Forhåbentlig bringer den dig held til din prøve i morgen.
Hvorfor går du, grønlænder?
Det vedkommer ikke dig.
Du er ikke ønsket her.
Min familie har hørt, at du dræbte min far for at redde en kristen.
Fortalte du dem, han dræbte en af mine mænd?
De bør kende hele sandheden.
Før du beder dem gøre det, du er bange for.
Han er ingen helt!
Han elsker de kristne og er sikkert selv kristen.
Gå, før jeg udviser dig.
Hans Højhed venter mig.
Ingen må komme ind. Kongens ordrer.
Det er vigtigt.
Han er med dronning Emma.
Alene?
Overvejer du at gå?
Nej, Deres Højhed.
Jeg overvejer, hvor hurtigt magten skifter.
I det mindste har du relevans her på hoffet.
Har du ikke?
Jeg er uden betydning.
En fremmed i mit eget land.
Du er den arvemæssige konge af England.
Stemt til magten af de adelige.
Der har svoret troskab til Knud.
Uden en hær som støtte
er han afhængig af dig for at bevare deres loyalitet.
Det er vores lod i livet.
I det mindste for en stund.
Foreslår du noget?
Jeg foreslår ikke noget.
Det bør du heller ikke.
Ja!
Rejs dig!
Rejs dig, Freydis!
Rejs dig!
Fortsæt.
Smid det!
Ja.
Godt gået, Freydis.
Godt kæmpet. Du vandt.
Freydis Eriksdotter.
Hvad er dit løfte?
Jeg lover i Odins navn at beskytte Kattegat til døden.
Legemet og Jorden
er ét.
Du beskytter mig,
og jeg dig.
Rejs dig.
Ja!
Du vandt.
-God kamp. -Tak.
Jeg ville takke dig.
For hvad?
Denne.
Men du bør få den igen.
Hvorfor?
Den bragte dig held engang.
Den kan gavne dig i aften,
hvis jeg skal tilbage i din seng.
Først skal du have et varmt bad.
Hvem stikker du af fra, knægt?
De dræbte min bror.
Den samme skræmte dreng.
Nej.
Ikke skræmt.
Styrket af den ene sande Gud.
Du er her dog.
"Som sværdet bæres af korset."
"Meget blod."
"Strømmer som springvand."
Du husker det.
Nu vil du vide, om det er dit eller hendes kors, der holder sværdet?
Selv kristne kan ikke modstå at udspørge mig om deres skæbne.
Er du sikker på, du vil have sandheden?
"Der havde ikke før været nogen konge som Josiah,
som af hele sit hjerte og sin sjæl omvendte sig til Herren."
"I vor Herre Jesu Kristi navn
lod han alle højenes præster, som var der ved altrene, dræbe."
"Forbandet være den,
som i Herrens navn holder sit sværd fra blod.
Amen."
Beklager, Knud.
Der er kommet en båd fra Danmark.
Tilkald en præst, og gør mine skibe klar til afrejse.
Hvad?
Jeg må spørge dig om noget.
Vær sød
at svare med omtanke.
Tekster af: Christian Vinther