Tilbage!
DAGEN FØR
Din plan vil ikke virke.
Broen er befæstet med bevæbnede tårne.
Prøver vi at storme portene, som du foreslår,
mister vi tusind mænd, før vi når frem.
Så plyndrer vi England for al mad.
Det er de forberedt på.
De virker velforsynede.
Vi løber tør for mænd, før de løber tør for mad.
Hvad foreslår du?
Glem at indtage London.
Hvad taler du om?
-London er nøglen til at indtage England. -Nej.
Edmund er nøglen.
Tager du Englands konge, tager du England.
Lad mig høre din plan.
Det er grønlænderens plan.
Opfat broen som en båd.
Buen er dens køl. Den kan stå imod stor vægt.
Men englænderne har svækket den.
Hvorfor?
Det var ikke forsætligt.
De har bygget en vindebro i midten
og har dermed gjort den skrøbelig.
EN NETFLIX-SERIE
Hvis det skal lykkes,
er tidspunktet vigtigt.
Er I ikke det rette sted, når tidevandet vender, vil intet virke.
Forstår du, hvad du beder om?
Selv med mine stærkeste mænd i mine bedste både
ville det være umuligt
at stå imod strømmen og væk fra deres bueskytter.
Jeg beder ikke om din bedste båd.
Jeg beder om dine bedste tre både.
Du er vanvittig.
Og du er bange for fiasko.
Jeg er bange for dumhed.
Hans plan er latterlig. Det kan ikke lade sig gøre.
Det bliver ikke nemt.
Derfor forventer de det ikke.
Vi søger en anden vej.
Gør plads! Gør plads for kongen!
Kong Edmund.
Tillykke med kroningen.
Tak, ealdorman Streona.
Lad mig præsentere min stedmor. Dronning Emma.
Jeg kondolerer.
Deres mand var en dygtig kriger. Han er savnet.
Tak, ealdorman Streona.
Han ville være glad
for din støtte til England.
Jeg er Deres tjener.
Vikingerne er på den anden side af Southwark Island.
Hvorfor mod syd?
Hans spioner har fortalt ham, at du er her
for at beskytte London mod et angreb fra nord.
Nu det er slået fast,
skal du bevæge dig
over Themsen under hans flåde
og føre din hær op bag ham.
Og fange ham mellem floden og sumpen.
Netop.
Fandt De på den plan?
Ja. Hvorfor?
Fordi den er genial, Deres Højhed.
Hvor vil De være, mens Mercia angriber nordboerne?
Inden for Londons mure?
Hvor han er til størst gavn,
og hvor han bliver, indtil Knud er besejret.
Så rider han ud og godtager vikingernes overgivelse.
Aha. Mercia løber risikoen…
Og får æren.
Dine ofringer vil blive belønnet, Eadric Streona,
men det er ikke nu, vi skal forhandle.
Tværtimod, Deres Højhed.
Med en vikingehær i nærheden
kunne det ikke passe bedre.
Hvad er dit ønske?
Noget meget mere konkret end ære.
Mercia skal igen være selvstændigt.
Som i gamle dage før Deres far.
Så må du samle din hær og rejse.
For hvis du tror, Knud ikke kommer til Mercia, når London er indtaget,
er du mere naiv, end jeg troede.
Gør mændenes hjemrejse klar.
Vent.
Måske kan vi finde en anden ordning.
Som at fordoble Mercias jord.
Tilhører jorden Dem, Deres Højhed?
Måske.
Måske tvinges andre til at bidrage, men forøgelsen er garanteret.
Det lover jeg.
De er garanteret en stor sejr, Deres Højhed.
Jeg synes, din plan var god.
Men ikke god nok?
Du beder mig risikere 10.000 liv
for seks personer.
Derfor må jeg være overbevist om, at det vil lykkes.
Olaf er en stor kriger.
Han kender de engelske fæstninger bedre end nogen.
Og dog er du her.
Overbevis mig om din plan.
Hvorfor bør jeg stole på dig?
Fordi jeg ikke går op i din succes.
Jeg tænker kun på dem.
De ville risikere livet for mig.
Jeg er mere bekymret for din rolle end vores.
Mislykkes det,
vil alle andres ofre være forgæves.
Det bekymrer mig ikke.
Jeg har været i Edmunds sted.
Søn af en stor krigerkonge.
Jeg ved, hvordan byrden af en magtfuld far føles.
Det gør jeg også.
Selvom min far var skogarmaor.
Ja.
Det glemte jeg.
Din far var Erik Thorvaldsson.
Du kender også behovet for at stå dig selv i lyset.
Alt for godt.
Nå, grønlænder.
Hvordan planlægger du at komme igennem marsken?
Hvad fanden er det?
Det er et nyt vikingeskib.
Vi er kommet langt, venner.
Jeg er heldig. Og taknemmelig.
Guderne har velsignet os. De alene kender vores skæbner.
Hvis det er her, vi tager afsked på Jorden,
er det kun et kort farvel,
da vi snart mødes igen i Valhal.
Valhal.
I Valhal.
Må guderne være med os alle.
Skarde.
Hvad synes du?
Den er som bygget af guderne.
Nej, ikke guder. Bare tømrere.
Dæk jer.
-Afstand? -Stadig for langt væk, frue.
Ro!
Hejs forsvarsværkerne.
Træk!
Vent!
Hvorfor stopper han?
Han venter på noget.
Jeg kan høre trommer.
Nej. Skjold.
Vent!
Godkend en forhandling.
Hvad laver han?
Han vil udfordre dig.
Hold ham beskæftiget, indtil Streona kommer.
Du må være kongesønnen, Edmund.
Og du må være vikingernes leder,
vi har hørt i dagevis og lugtet i en uge.
Jeg er kong Knud.
Jeg er kommet for at dræbe dig for din fars forbrydelser mod mit folk.
Jeg hader at skuffe dig,
men det er dig, der må bøde for dine forbrydelser.
Modige ord fra en dreng, der skjuler sig bag en mur.
Det har vi et ord for, hvor jeg kommer fra.
Hvad skal det betyde?
Det betyder…
…kujon.
Det er din nye titel.
Kong Bleyða!
Bueskytte.
Vent!
Giv ikke efter for din trang.
Hold ham på plads, indtil Streona kommer.
Hvorfor ikke komme ud som en mandekonge?
Kæmp med ære.
Ære?
Hvordan kan det være en ære at rydde marken for en horde,
der er desperat efter danegæld?
Du er ikke bedre end tiggerne ved min port.
Jeg må sige…
Dit svar skuffer mig.
Hvad er der blevet af England?
Der plejede at være krigere her.
For eksempel din far.
Da jeg var på din alder, så jeg kong Æthelred lede hundrede mænd mod tusind.
Han må vende sig i graven
over sin mus af en søn.
Jeg udfordrer dig.
Kom ned og kæmp mand til mand.
Konge til konge.
Eller udvælg en trop
og kæmp mod mine mænd på denne storslåede bro.
Sejrer du,
vil vi vide, at vores færd ikke var støttet af Gud.
Vi godkender hans beslutning
og forlader dette land uden flere blodsudgydelser.
Men gør du det ikke,
lover jeg dig, at hele verden
vil kende sandheden om Edmund,
søn af Æthelred.
Hvordan han ofrede sit kongeriges mod
for at skjule sin egen frygt.
Og de vil tilslutte sig vores anråb:
"Kong Bleyða,
Londons kujon."
Jeg er ikke en kujon!
Kom tilbage!
Jeg beordrer dig!
Hent min hest!
Nej, Deres Højhed. Ikke nu.
Jeg er uenig. Det skal være nu.
Edmund, han har tirret dig. Vent på Streona.
Nej! Streona har forpasset sin chance.
Jeg leder slaget, og æren bliver vores.
Mænd af England!
Lad os udrydde vikingeplagen! Hvem er med mig?
Ja!
Edmund, stop!
Åbn portene!
Tidevandet vender.
Vent!
Åbn portene!
Bueskytter.
Gør tagene klar!
Skjoldmur!
Vent!
Nu! Ro fremad!
Fremad!
Ro!
Tilbage!
De trækker tilbage! Efter dem!
Kongen vinder frem.
Måske.
Stop!
Vent!
Tilbage!
Få ham tilbage!
Deres Højhed?
Det er en fælde!
-Gør bueskytterne klar! -Bueskytter! Affyr!
Bueskytter! Skibe!
Træk væk!
Træk til!
Ro!
For Guds skyld, giv mig alt, I har!
Ro!
Forsvar broen!
Bueskytter! Under broen!
Tomas!
Njal!
Leif!
Gør jer klar! Det er nu!
Skjoldmur!
-Skjoldmur! -Skjoldmur!
Herre, Edmund har ført slaget mod vikingerne…
-Hvad? -De kæmper på broen!
Ilmarch.
-Ro til! -Træk!
Giv mig alt, I har! Ro!
Sire!
-Vend om, før den falder. -Hvad?
Broen! De vil vælte den og spærre vejen for Dem.
Angrib!
Nej, Skarde!
Skarde!
Ro!
Nu!
Hejs sejlene!
Ro!
Ja!
-Vi gjorde det! -Grønlænderne!
Ja! Kom så!
Sir, vi kan stadig angribe.
Nej.
Han ville have ære. Lad ham smage nederlag.
Jeg ofrer ikke gode mænd til et tabt slag.
Særligt ikke, når en større sejr kan opnås.
Giv mig kongesønnen.
Giv mig England.
Leif!
Du gjorde det!
Det er for dig!
Din plan virkede! Vi gjorde det!
Hil grønlænderen!
Hil grønlænderen! Ja!
Tekster af: Christian Vinther