Tillbaka!
Retirera!
FÖREGÅENDE DAG
Din plan kommer inte fungera.
Bron har blivit befäst med bestyckade torn.
Om vi försöker storma portarna, som du föreslår,
förlorar vi tusen man innan vi når fram.
Då plundrar vi England tills maten är slut.
De är förberedda för det.
De verkar ha förråd för en belägring.
Vi kommer få slut på män innan de får slut på mat.
Vad föreslår du?
Glöm erövringen av London.
Vad pratar du om?
-London är nyckeln till England. -Nej.
Edmund är nyckeln.
Ta Englands kung, så tar ni England.
Låt mig höra din plan.
Det är grönländarens plan.
Tänk på bron som en båt.
Huvudbågen är kölen, byggd för att bära upp vikten.
Men engelsmännen har försvagat den.
Varför skulle de göra det?
Det var inte med mening.
De satte en klaffbro i mitten
och gjorde den därmed sårbar.
EN NETFLIX-SERIE
Om vi ska lyckas
är tidpunkten kritisk.
Om man inte är i rätt läge när tidvattnet vänder, fungerar ingenting.
Förstår du vad du ber om?
Även om jag sätter mina starkaste män i min bästa båt
vore det omöjligt
att hålla den mot strömmen och utom räckhåll för bågskyttarna.
Jag ber inte om din bästa båt.
Jag ber om de tre bästa båtarna.
Du är galen.
Och du är rädd att misslyckas.
Jag är rädd för dumhet.
Planen är löjlig. Den är omöjlig att genomföra.
Jag sa inte att det är lätt.
Därför förväntar de sig inte det.
Vi hittar ett annat sätt.
Gör plats! Gör plats för kungen!
Kung Edmund.
Gratulerar till er kröning.
Tack, Ealdorman Streona.
Låt mig presentera min styvmor. Drottning Emma.
Jag beklagar sorgen,
er make var en stor krigare. Han är saknad.
Tack, Ealdorman Streona.
Han hade uppskattat att ni följde uppmaningen
och kom till Englands hjälp.
Jag är er tjänare.
Vikingarna har sitt läger på andra sidan av Southwark Island.
Varför söder?
Hans spioner har otvivelaktigt sagt att ni är här
för att skydda London från en attack från norr.
Men nu när det fastslaget,
vill jag att ni rör er
över Themsen bakom hans flotta
och för er armé bakom honom.
Fångar honom mellan floden och träsket.
Precis.
Kom ni på den här planen?
Ja. Hurså?
För den är utmärkt, Ers höghet.
Var ska ni vara medan Mercia anfaller nordmännen?
Innanför Londons murar?
Där han är mest värdefull
och där han stannar till Knuts nederlag är säkrat,
sedan rider han ut och accepterar vikingarnas kapitulation.
Jag förstår. Mercia tar hela risken…
Och får äran.
Ert offer kommer att belönas, Eadric Streona,
men nu är inte rätt tid att förhandla.
Tvärtom, Ers höghet.
Med en vikingahär på er tröskel,
finns det inte en bättre tid.
Vad önskar ni?
Något mer konkret än ära.
Jag vill att Mercia blir självständigt.
Som det var innan er far.
Samla er armé och lämna oss då.
För om ni tror att Knut inte kommer till Mercia efter London,
då är ni mer naiv än jag trodde.
Förbered männen för att återvända.
Vänta.
Vi kanske kan komma överens.
Fördubbla Mercias rike, kanske.
Skulle jorden komma från era egendomar, Ers höghet?
Kanske.
Andra kanske tvingas att hjälpa till, men ökningen är säker.
Ni har mitt löfte.
Ni har garanterat en stor seger.
Din plan var bra.
Men inte bra nog?
Du ber mig att riskera 10 000 liv
för sex mäns skicklighet.
För att göra det, måste jag vara övertygad om att det lyckas.
Olof är en stor krigare.
Han känner Englands försvar bättre än någon.
Och ändå är ni här.
Övertyga mig om att planen fungerar.
Varför ska jag lita på dig?
För jag bryr mig inte om er framgång.
Jag bryr mig om dem.
De skulle riskera sina liv för mig.
Jag bryr mig mer om er roll än vår.
Om ni misslyckas,
skulle de andras offer inte spela nån roll.
Jag var inte orolig för det.
Jag har varit Edmund.
En stor krigarkungs son.
Jag vet hur tyngden av en mäktig far känns.
Det gör jag med.
Trots att min far var fredlös.
Ja.
Jag glömde.
Din far var Erik Torvaldsson.
Du känner också önskan att själv få glänsa.
Alldeles för bra.
Så, grönländare.
Hur tänker du ta dig över träsken?
Vad i helvete är det här?
Ett nytt vikingaskepp.
Vi har kommit långt, mina vänner.
Jag är lyckligt lottad. Och tacksam.
Vi har gudarnas välsignelse, och bara de känner våra öden.
Om det är här vi tar farväl av jorden,
då är det ett kort avsked
och sen ses vi snart i Valhall.
Valhall.
I Valhall.
Må gudarna vara med oss alla.
Skarde.
Vad tycker du?
Som om den vore byggd av gudarna.
Inte gudarna. Bara snickare.
Presenningar.
-Skottvidd? -Fortfarande för långt, my lady.
Ro!
Höj värnet.
Dra!
Håll!
Varför stannar han?
Han väntar på något.
Jag hör trummor.
Nej. Sköldar.
Håll!
Håll tillbaka!
Gå med på en förhandling.
Vad gör han?
Han kommer för att utmana er.
Håll honom upptagen tills Streona kommer.
Ni måste vara pojkkungen, Edmund.
Och ni måste vara vikingarnas ledare
som vi har hört och känt lukten av i en vecka.
Mitt namn är kung Knut
och jag har kommit för att döda er för de brott er far begick mot mitt folk.
Ledsen att göra er besviken,
men det är ni som ska betala för era brott.
Såna djärva ord från en pojke som gömmer sig bakom en mur.
Där jag kommer ifrån, har vi ett ord för det.
Och vad betyder det?
Det betyder…
…ynkrygg!
Det är er nya titel.
Kung Bleyða!
Bågskytt.
Stopp!
Ge inte efter för känslan.
Du måste hålla honom kvar tills Streona kommer.
Varför inte komma ut som en vuxen kung?
Och slåss med ära.
Ära?
Vilken ära är det att rensa bort ett patrask,
som bara längtar efter Danegäld?
Ni är inte bättre än tiggarna vid min port.
Jag måste säga, jag…
Jag är besviken på ert svar.
Vad har det blivit av England?
Det brukade finnas krigare här.
Er far, till exempel.
När jag var i er ålder, såg jag kung Æthelred leda hundra män mot tusen.
Hur han måste lida i sin grav
vetande att han fick en mus till son.
Jag ska utmana er.
Kom ner hit och slåss man mot man.
Kung mot kung.
Eller om ni önskar, ta med de trupper ni vill
och slåss mot mina män på den här storartade bron.
Vinner ni,
kommer vi veta att vårt uppdrag inte stöddes av Gud.
Vi accepterar hans beslut
och lämnar det här landet utan mer blodspillan.
Men om ni inte gör det,
lovar jag att hela världen
ska få veta sanningen om Edmund,
Æthelreds son.
Hur han offrade sitt kungarikes mod
för att dölja sin egen rädsla,
och de ska förena sig med oss i att hylla:
"Kung Bleyða,
ynkryggen från London."
Jag är ingen ynkrygg!
Kom tillbaka!
Jag befaller dig!
Ta hit min häst!
Nej, Ers höghet. Det är inte rätt tid.
Jag misstycker. Det är precis rätt tid.
Han har retat upp er, ni måste vänta på Streona.
Nej! Streona missade sitt tillfälle,
jag ska leda kampen och äran blir vår.
Englands män!
Jag tänker rensa bort denna vikingaplåga från vårt land! Vilka är med mig?
Ja!
Edmund, sluta!
Öppna portarna!
Tidvattnet vänder.
Fortsätt håll still!
Öppna portarna!
Bågskyttar.
Förbered taken!
Sköldmur!
Vänta!
Nu! Ro framåt!
Framåt!
Ro!
Tillbaka!
Retirera!
De retirerar! Efter dem!
Kungen vinner mark.
Kanske.
Stopp!
Fortsätt håll!
Tillbaka!
För honom tillbaka.
Ers höghet?
Det är en fälla!
-Gör bågskyttarna klara! -Bågskyttar! Spänn!
Bågskyttar! Skepp!
Dra!
Hårdare!
Ro!
För Guds skull, ge mig allt ni har!
Ro!
Försvara bron!
Bågskyttar! Under bron!
Tomas!
Njal!
Leif!
Var beredda, män! Nu gäller det.
Sköldmur!
-Sköldmur! -Sköldmur!
My Lord, Edmund har tagit upp kampen med vikingarna…
-Han har vad? -De slåss på bron!
Sätt fart.
-Ro hårdare! -Dra!
Ge mig allt ni har! Ro!
Sire!
-Ni måste tillbaka innan den faller. -Vad faller?
Bron! De försöker få den att falla och fånga er.
Attack!
Nej, Skarde!
Skarde!
Ro!
Nu!
Res seglen!
Ro!
Ja!
-Vi klarade det! -Grönländarna!
Ja! Kom igen!
Sir, vi kan fortfarande attackera.
Nej.
Han ville ha ära, nu får han smaka på nederlag.
Jag offrar inte bra män för ett misslyckat slag.
Särskilt när det finns större segrar att vinna.
För hit pojkkungen.
För hit England.
Leif!
Du klarade det!
Det här är till dig!
Din plan fungerade! Vi klarade det!
Hell grönländaren!
Hell grönländaren! Ja!
Undertexter: Kerstin Teglof