EN NETFLIX-SERIE
VEJEN TIL LONDON
Forlad dette sted i Jesu Kristi navn, den sande gud.
For langsom, hedning.
Lad mig præsentere lady Kent. Fruen i huset.
Sig frem.
Sig frem!
Jeres krig er meningsløs.
Kong Æthelred er allerede død.
-Hun lyver. -Hvorfor skulle hun lyve?
For at narre os. Og beskytte ham.
Hvornår døde han?
For ti dage siden.
Tronen tilhører nu hans søn Edmund.
Hvor er din mand?
Han flygtede.
Han mødes med de andre adelige.
Og lod dig i stikken.
Sikke en tapper mand.
Det er godt.
Edmund er en dreng.
De adelige vil ikke støtte ham i at forsvare London.
Det venter på os.
Jeg kom her ikke for London,
men for Æthelreds hoved.
Så lover jeg dig hans søns hoved.
Min fars sværd.
En konges sværd.
Nu tilhører det mig og mine sønners sønner.
Tak. Du gjorde det godt.
Deres Højhed. Jeg gjorde knap noget.
Det var kong Edmund, der overbeviste Streona.
Din far ville være stolt.
Når Streona ankommer, sender jeg ham sydpå
bag Knud og fanger ham i marsken.
Hvad med mig?
Skal jeg skjule mig bag murene, til slaget er ovre?
Skjul dig, hvis du vil,
men du er for værdifuld for England til at dø i kamp.
Streona svækker nordboerne. Du godtager deres overgivelse.
Nej.
Jeg slutter mig til Streona på slagmarken.
Deres Højhed er endnu ikke kronet.
Så er der flere grunde til at blive det.
At tage kronen forstærker risikoen.
Hvilken risiko?
Når du er kronet, vil din og Englands skæbne høre sammen.
Falder du, falder England.
Det er bedre, Streona tager risikoen.
Og æren.
Er det ikke også en risiko?
Klarer han det, vil de adelige så ikke
se ham som en mere egnet konge?
Det tager jeg mig af.
Han har vist fundet sin stemme.
Han søger den.
Nu, vi har plyndret, er vi vikinger.
Vi er heldige.
Odin var med os i dag.
Odin bedømte os værdige til Valhalla.
-Hvad er det? -Til dig.
Du fortjener det.
Ét slag, og Njal blev den rigeste mand i Grønland.
Du kæmpede godt i dit første slag.
Plyndring klæder dig.
Ja. Nu forstår jeg, hvorfor min far var god til at dræbe.
Han havde øvet sig.
Skulle kristne ikke være barmhjertige?
Det er vi.
Men jeg er også viking.
Er det et problem?
Forskellen er lille.
Det passer ikke.
Som viking er mit mål hævn.
Men som kristen
udviser jeg mine frelsers dyder.
Tilgivelse, nåde og kærlighed.
Jeg tilgiver denne sakser for at følge sin konge i en ukristelig krig.
Jeg udviser ham nåde…
…ved at ende hans lidelser.
Hvad med kærlighed?
Jeg elsker at gøre det.
Jeg kom ikke for at blive mere som min far.
Du kom for at få verden til at glemme ham og huske dig.
Skulle det være en hemmelighed?
Du kan ikke skjule det.
Hvis det er den ære, du lovede,
ligner den hidtil hans.
Du vil kende til ære, når du opnår den, Leif Eriksson.
Tro mig.
Dette er bare vejen dertil.
Mere.
Ja, Deres Nåde.
-Godt, Herre. -Jeg er klar!
Vikingerne kan komme an!
Med al respekt, Deres Højhed.
De er ikke klar.
Selv Deres far led mange nederlag, før han besejrede dem.
Jeg lærer gerne, Godwin.
Men jeg vil hellere lære af sejre end nederlag.
Mere.
Vil du kæmpe mod mig?
Gå!
Du vil ikke gøres til skamme foran…
Kan De huske, hvornår De sidst tabte?
Hvad gør du?
Deres soldater tør ikke gøre Dem noget. Men det gør jeg.
Vil vikingerne udvise nåde?
Jeg er ikke Deres fjende.
Det er arrogance.
Hvor vover du at belære mig om arrogance,
når du er indbegrebet af den?
Jeg kontrollerer min.
Vil De være en succesfuld tronfølger til Deres far,
må De gøre det samme.
På vej til Mercia
bad du mig lytte til mine instinkter.
Det råd var gavnligt mod Streona.
Jeg bør ikke vente på at blive kronet konge.
Vikingerne kom for at straffe Deres far.
Hans hoved er ikke længere et opnåeligt trofæ, det er Deres.
At udsætte Deres kroning beskytter Dem mod den mulighed.
SVERIGE
VEJEN TIL UPPSALA
Her er smukt.
Nej!
Toke, hold ud!
Hold ud, Toke!
Toke, hold ud!
Kom nu!
Toke.
Toke er død.
Det skal nok gå.
De overmandede min hær på mindre end en time.
Hundredvis af både.
For at have en chance imod dem har vi brug for Mercia.
Streona vil måske ikke kæmpe Londons kamp.
Så sender vi udsendte til nordboerne
og tilbyder danegæld for at stoppe plyndringen.
Det er ikke en plyndring. Det er krig.
En krig, du selv har skabt ved at dræbe deres folk.
Ja, de vil tage dit guld,
men det afholder dem ikke fra også at dræbe jer.
Sådan er vikingehævn.
Er det din strategi?
Hvordan vil du få hæren over?
Der er veje igennem.
På den anden side er broen og den sydlige vej ind i London.
Soldater skal ud og undersøge forandringerne.
Hvem vil føre dem? Dig?
Nej. Jeg har en anden i tankerne.
Mig?
Vi må kende til fjendens styrke ved broen.
Det er en ære at lede en sådan mission.
Hvis det er en ære, hvorfor valgte din bror så ikke dig?
Måske tror han, Grønland er en sump?
Eller måske ønsker han dig død.
Jeg tager også med.
Jeg kom for at betale en gæld.
Jeg gør som beordret.
Så tager vi med dig.
Hellere en båd og stjernerne.
Ja.
Hvem er han?
Vores vejviser. Han er lokal.
Bare rolig.
Hans mor var dansker. Hun blev dræbt på sankt Brictiusdag.
Prins Harald.
Hvorfor fakler?
Tidevandet og tågen er på vej.
I skal bruge dem til at se stien.
Freja.
Du har hjulpet mig igennem meget.
Jeg ved, du kan høre mig.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg er her.
Eller hvad dette sære land betyder for min fremtid.
Men giv mig mod.
Før min venner til Valhalla.
Og hvis du ønsker det…
…så før mig.
Hold dem lavt.
Er vi tæt på?
I ved, I nærmer jer broen, når I hører Londons klokker.
Vi må fortsætte.
Ned. Det er en fælde!
-Hvor er de? -På vandet.
Ned med faklerne. Ellers ser de jer.
-Lyset! -Af sted!
Målene!
Hold jer nede!
-Af sted! -Ulf!
Tilbage!
Nej!
Tilbage!
-Vi må efterlade ham. -Nej!
Tilbage!
Træk tilbage!
-Forlad ham ikke! -Liv, vi må væk!
-Nej! -Liv, han er død.
Nej!
-Leif! -Nej! Vi må væk!
Fortsæt.
Kom nu, Liv!
Hvad skete der?
Et bagholdsangreb.
Nærmere en bagtrop.
Det var ikke en trop. De ventede på os.
Jeg tror, du overdriver.
Gør jeg, bror?
Lad os spørge de døde.
Stop.
Nåede I frem til broen?
Nej. Vi fandt ikke ud af noget.
Udover at de er klogere end os.
Kom så!
Hvad er det?
Det er kongens banner.
Det er mere end det.
De udfordrer os.
Vikingerne skal ingen steder.
Undskyld?
De skal blive, hvor de er.
Hvorfor?
Fordi det er min plan.
Det er min tur til at tale.
På min tur til Mercia
overbeviste jeg Streona om ikke at komme til London
og at fange dem i marsken.
Gav Streona Dem sit løfte?
Ja.
Men at invitere Mercia ind i vores kamp indebærer risici.
Når vi har besejret vikingerne,
skal jeg bruge jeres støtte til at mindske de risici.
Længe leve kong Edmund,
Englands forener.
-Hørt! -Jeg er enig.
Bretwaldaen!
Med Deres Højheds tilladelse vil jeg fremskynde Deres kroning.
-For bretwaldaen! -For bretwaldaen!
Du har begået en stor fejl.
Ved at give Edmund kronen sætter du vores liv i fare.
Du har underlagt dig et impulsivt barn.
Jeg er uenig.
Jeg har underlagt mig Englands kommende konge.
Vi må få det til at fungere.
Vi?
Skal jeg hjælpe dig?
De har ikke meget valg, Deres Højhed.
De har meget at vinde ved Edmunds succes. Mere at tabe, hvis det slår fejl.
Undskyld mig. Jeg må forberede kroningen.
Ingen tegn på ham?
Få en healer til at se på det.
Forværres det, er du ikke til gavn.
Vi tager tilbage efter ham.
Nej.
Var han i live, ville han være ude.
Hvis ikke, risikerer I jeres liv for en død mand.
Det ville han ikke.
Er han død, har vi ingen grund til at være i dette elendige land.
I kan rejse, når I vil.
Jeg betaler Freydis' gæld.
Kom. Vi er der næsten.
Hjælp mig.
Er du healer?
-Hvor er du kommet til skade? -Ikke mig. Min ven.
Hun er ved at dø.
Hold øje med hende.
Rolig.
Sådan der.
Jeg troede, jeg døde.
Det gjorde du ikke.
Guderne må have en plan for dig.
Hvor mange mistede vi?
Seks.
Også en af dine venner. Ulf.
Knud tror, sakserne udfordrer os til at angribe London fra syd.
Hvad tror du?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil finde ud af det.
Yrsa.
Der er en chance.
Tak.
-Nu dig. -Jeg har det fint.
Det bedømmer jeg.
Vend dig om.
Du er kristen.
Nej.
En mand gav mig det mod min vilje.
En kristen mand. For længe siden.
Hvem angreb dig og din ven?
En mand på vejen til Uppsala.
En kriger med et mærke i panden?
Ja.
Han angreb uden advarsel.
Hvem er han?
Han jager pilgrimme.
Hvor er han nu? Fulgte han efter jer?
Nej. Jeg dræbte ham.
Tag til Uppsala.
Præsterne vil hjælpe dig.
Jeg venter på min ven.
Efterlad din hest, og tag den stejle sti.
Hovedvejen er ikke sikker, og hesten kan nemt blive set.
Hvad er du bange for?
Stol på mig. Gå!
Jeg passer på din ven.
Gud kroner Dem med en krone af ære og retfærdighed.
Må De modtage kronen af et evigt kongerige
som en gave fra ham, hvis kongerige vil vare evigt.
Stå fast, og hold fast fremover.
Amen.
Denne vej!
Læs maden af…
Se al den mad.
De forbereder en belejring.
Hvad er der sket?
Hvorfor er du mudret til?
Hvad er der med din ven?
Kan han ikke tale?
Ikke siden vikingerne brændte hans by,
dræbte hans børn,
stjal hans dyr
og tog hans kone.
Hvad sagde hun?
At du trænger til et bad.
Denne vej til broen.
På vej!
Fortsæt!
Træk vognen!
Jer! Stop.
Løft!
Sænk!
Gå videre.
Skub ikke!
Hedning.
Der er to blodspor. De fører den vej.
Find dem.
Tekster af: Christian Vinther