EN NETFLIX-SERIE
VÄGEN TILL LONDON
-Hallå! -Nej!
Lämna denna plats i den sanna gudens, Jesu Kristi namn!
För långsam, hedning.
Tillåt mig presentera Lady Kent, husets härskarinna.
Berätta.
Berätta!
Ert krig är meningslöst.
Kung Ethelred är redan död.
-Hon ljuger. -Varför skulle hon det?
För att lura oss. Skydda honom.
När dog han?
För tio dagar sedan.
Hans son Edmund sitter på tronen.
Var är er make?
Han for till London.
Han träffar adelsmännen där.
Och lämnade er kvar.
Vilken modig man.
Det här är bra.
Edmund är en pojke,
och adeln stödjer honom inte för att försvara London.
Det väntar på oss.
Jag kom inte hit för London.
Utan för Ethelreds huvud.
Då lovar jag dig hans sons huvud.
Min fars svärd.
En kungs svärd.
Nu är det mitt och min sons söner.
Tack. Du skötte dig bra.
Ers höghet. Men jag gjorde ingenting.
Kung Edmund fick Streona att ändra sig.
Er far hade varit stolt.
När Streona kommer, skickar jag honom söderut,
bakom Knut och fångar dem i träsket.
Jag då?
Ska jag huka mig bakom murarna tills slaget är över?
Ni kan huka er om ni önskar,
men ni är för värdefull för att riskeras i strid.
Streona försvagar nordmännen och ni godtar kapitulationen.
Nej.
När Streona kommer, följer jag med honom.
Ers höghet är ännu en blivande kung.
Ännu ett skäl till att krönas.
En kröning ökar risken.
Vilken risk?
När ni är krönt, är ert öde och Englands sammanflätade.
Faller ni, faller England.
Det är bättre att Streona tar risken.
Och äran.
Är inte det också en risk?
Med framgång, kommer inte adeln
se honom som en lämpligare kung?
Det sköter jag.
Han tycks ha funnit sin röst.
Han söker den.
Nu när vi har plundrat, är vi vikingar.
Vi har tur.
Oden var med oss idag.
Oden bedömde oss för Valhall och såg att vi var goda.
-Vad är det här? -Till dig.
Du är värd det mer än min fru.
Ett slag och Njal blev Grönlands rikaste man.
Du slogs bra i ditt första slag.
Att plundra passar dig.
Ja, nu förstår jag varför min far var så bra på att döda.
Han övade.
Jag trodde att kristna var barmhärtiga.
Det är vi.
Men främst är jag viking.
Är det ett problem för dig?
Jag ser ingen skillnad.
Inte sant.
Som viking är mitt mål hämnd.
Men som kristen,
nyttjar jag det min frälsare lärt mig,
förlåtelse, nåd och kärlek.
Jag förlåter saxaren för att ha följt sin kung till ett oheligt krig.
Jag visar honom nåd…
…och avslutar hans lidande.
Och kärleken?
Jag älskar det.
Jag kom inte hit för att bli som min far.
Du kom för att världen skulle glömma honom och minnas dig.
Tror du det är en hemlighet?
Du kan inte gömma det.
Om det här är äran du lovade,
ser den än så länge ut som hans.
Du kommer känna igen äran när du uppnår den, Leif Eriksson.
Tro mig.
Det här är bara vägen dit.
Mer.
Ja, My Lord.
-Bra, Ers höghet. -Jag är beredd!
Kalla hit vikingarna!
Med all respekt, Ers höghet,
ni är inte beredd.
Även er far begick misstag innan han besegrade dem.
Jag har inget emot lärande, Godwin.
Men jag lär mig hellre av mina segrar än mina förluster.
Mer.
Vill du slåss mot mig?
Lämna oss!
Du vill inte bli generad inför…
Minns ni ens sista gången ni förlorade?
Vad gör du?
Era soldater vågar inte skada er, jag har inte det problemet.
Tror ni att vikingarna benådar er?
Jag är inte er fiende.
Er arrogans är det.
Hur vågar du läxa upp mig om arrogans,
när du är definitionen av det?
Jag kontrollerar min.
Vill ni vara en framgångsrik arvinge till er far,
måste ni lära er det också.
På vägen till Mercia,
sa ni att jag skulle lyssna på min instinkt.
Det rådet fungerade med Streona.
Min instinkt säger nu att jag inte borde vänta att krönas.
Vikingarna kom för att straffa er far.
Hans huvud är inte längre åtkomligt, men ert är.
Att fördröja kröningen är en gardering mot den möjligheten.
SVERIGE
VÄGEN TILL UPPSALA
Det är vackert här.
Nej!
Toke, håll ut!
Håll ut, Toke!
Toke, håll ut!
Kom igen!
Toke.
Toke är borta.
Det är bra.
De överväldigade min armé på mindre än en timme.
Hundratals båtar.
För att ha en chans mot dem, behöver vi Mercia.
Streona kanske inte vill kämpa för London.
Då måste vi sända budbärare till nordmännen
och erbjuda danagäld för att få slut på plundringen.
Det är ingen plundring. Det är ett krig.
Ett krig som ni själva orsakat genom att mörda deras folk.
Ja, de kommer att ta ert guld,
men det hindrar dem inte från att döda er alla också.
Det är så vikingahämnd ser ut.
Är det här din strategi?
Hur tänker du få en armé över det där?
Det finns vägar igenom.
Och på andra sida ligger bron och Londons södra port.
Vi sänder spejare för att se förändringarna.
Vem ska leda dem? Du?
Nej. Jag tänkte på någon annan.
Mig?
Vi behöver känna till fiendens styrkor runt bron.
Det är en ära att leda ett sånt uppdrag.
Om det är en sån ära, varför valde din bror inte dig då?
Tror han att Grönland är ett träsk?
Eller så vill han se dig död.
Jag följer också med.
Jag kom för att betala en skuld.
Jag gör det som begärs.
Då följer vi med dig.
Ge mig bara en båt och stjärnor.
Mig med.
Vem är han?
Vår guide. Han är härifrån.
Oroa er inte.
Hans mor var danska. Mördad i danemordet.
Prins Harald.
Varför har vi facklor?
Tidvattnet och dimman kommer.
Ni behöver dem för att se stigen.
Freja.
Du har följt mig genom mycket.
Jag vet att du kan höra mig.
Jag vet inte varför jag är här.
Eller vad detta främmande land betyder för mig.
Men ge mig mod.
Led mina vänner till Valhall.
Och om du vill…
Led mig.
Håll dem lågt.
Hur nära är vi?
Man vet att man är nära bron när klockorna i London hörs.
Vi måste fortsätta.
Ner. Det är en fälla!
-Var är de? -På vattnet.
Släng ifrån er facklorna. De ser er annars.
-Ljuset! -Rör på er!
Mål!
Håll er nere!
-Rör på er! -Ulf!
Tillbaka!
Nej!
Tillbaka!
-Vi måste lämna honom. -Nej!
Tillbaka!
Retirera!
-Lämna honom inte! -Liv, vi måste gå!
-Nej! -Liv, han är borta.
Nej!
-Leif! -Nej! Vi måste sticka!
Fortsätt.
Kom igen, Liv!
Vad hände?
Vi hamnade i bakhåll.
Det var troligtvis en eftertrupp.
De var inte vakter. De väntade på oss.
Jag tror att du överdriver.
Gör jag, bror?
Vi kan fråga de döda, och se vad de tror.
Sluta.
Kom ni till bron?
Nej. Vi fick inte veta nånting.
Utom kanske att de är smartare än oss.
Kom igen.
Vad är det där?
Kungens fana.
Det är mer än det.
Det är en utmaning.
Vikingarna stannar där de är.
Förlåt?
Jag vill att de stannar där de är.
Varför?
För att det är min plan.
Det är dags för mig att tala.
Under resan till Mercia,
övertygade jag Streona att inte komma till London
utan att fånga dem i träsket.
Har ni säkrat Streonas löfte?
Det har jag.
Som ni vet, att bjuda in Mercia till vår kamp innebär risker.
Efter vi har besegrat vikingarna,
behöver jag ert stöd för att dämpa de riskerna.
Länge leve kung Edmund,
som förenar England.
-Ja. -Jag håller med.
Bretwalda!
Med Ers höghets tillåtelse, ber jag att er kröning tidigareläggs.
-För Bretwalda! -För Bretwalda!
Du har gjort ett stort misstag.
Genom att kröna Edmund, riskerar du allas våra liv.
Du har fjättrat dig vid ett lynnigt barn.
Jag håller inte med.
Jag har fjättrat mig vid Englands nästa kung.
Vi får se till att det fungerar.
Vi?
Ska jag hjälpa dig?
Jag är rädd att ni inte har något val.
Ni har mycket att tjäna på Edmunds framgång, men mer att förlora.
Ursäkta mig, jag har mycket att förbereda inför kröningen.
Ni har inte hört nåt?
En helare borde få se på det där.
Du är inte till nån nytta om det blir värre.
Vi ska leta efter honom.
Nej.
Levde han, skulle han komma.
Gör han det inte, riskerar ni livet för en död man.
Det vill han inte.
Om han är död, har vi ingen anledning till att vara i det här landet.
Ni är fria att fara när ni vill.
Jag betalar Frejdis skuld.
Kom igen. Nästan där.
Jag behöver hjälp.
Är du helare?
-Var är du skadad? -Inte jag. Min vän.
Hon är nog döende.
Håll i henne.
Såja.
Så där.
Jag trodde att jag dog.
Det gjorde du inte.
Gudarna måste ha en plan för dig.
Hur många miste vi?
Sex.
En av dina vänner, Ulf.
Knut tror att saxarna utmanar oss att anfalla London söderifrån.
Vad tror du?
Jag vet inte.
Men jag vill veta.
Yrsa.
Det finns en chans.
Tack.
-Du då? -Jag mår bra.
Det bedömer jag.
Vänd på dig.
Du är kristen.
Nej.
En man gjorde det mot min vilja.
En kristen man. För länge sen.
Vem anföll dig och din vän?
En man på vägen till Uppsala.
En krigare med ett märke i pannan?
Ja.
Han anföll utan förvarning.
Vem är han?
Han jagar pilgrimer.
Var är han nu? Följde han er?
Nej. Jag dödade honom.
Gå till Uppsala nu.
Prästerna ska hjälpa dig.
Jag väntar på min vän.
Lämna din häst och ta den branta stigen.
Den stora vägen är inte säker, och en häst märks.
Vad är du rädd för?
Tro mig. Gå!
Jag sköter din vän tills du återvänder.
Gud kröner dig med en krona av ära och rättfärdighet.
Må du få kronan av ett bestående kungarike
genom Hans gåva vars kungarike består i evighet.
Stå fast och håll fast hädanefter.
Amen.
Den här vägen!
Lasta av maten…
Titta på all mat.
De förbereder en belägring.
Vad har hänt dig?
Varför är du lerig?
Vad är det för fel på honom?
Pratar han inte?
Inte sen vikingarna brände ner hans by,
dödade hans barn,
stal hans djur
och tog hans fru.
Vad sa hon?
Att du behöver ett bad.
Den här vägen till bron.
Inkommande!
Rör på er!
Flytta på kärran!
Ni. Stanna där.
Lyft!
Sänk!
Bra. Fortsätt framåt.
Inget knuffande!
Hedning.
Det finns två blodspår. De leder hitåt.
Hitta dem.
Undertexter: Kerstin Teglof