- Hallå, tjabo. Hur är läget? - Inte bra. Och "tjabo"?
Kvällen med Ruby var toppen, och jag fick ett sms från en professor.
Min morgon är usel. Jag nämnde det för att du låtsades bry dig.
Jag har ett budgetmöte med Anna.
Trist. Så professor Carlisle kommer till stan och han vill ses.
Jag var hans favorit.
- Du hade mer att säga. - Ja. Jag är rädd.
Det är som att möta ett lejon och veta att om jag säger nåt fel
så öppnar det gapet och kritiserar mig.
Jag brukade vara rädd för professor Carlisle och nu kommer han hit,
och vill träffa mig.
Tack, jag ska tänka på det i min helt annorlunda situation.
Han lämnade ett röstmeddelande. Han vill nog berömma min uppsats.
Ska jag spela upp det? Du kan få höra hur fantastisk jag är.
- Läser du från nåt? - Jag är på gott humör.
Jackson, kompis. Hur mår du? Utmärkt, hoppas jag.
Vi har ingen examenstalare till helgen så jag undrar om din pappa ställer upp.
Kan du lägga in ett gott ord åt mig?
- Det skulle betyda... - Fan. Det var därför han hörde av sig.
Jag är ledsen.
Det är som när miss Blake gav dig en roll för att träffa din pappa.
Gröna labbet, bra framsteg med handprotesen.
Kul att ni fixade shaka-tecknet.
Få den att göra allt annat en hand kan göra.
Röda labbet, kolprojektet är brådskande,
så jag skickar en ny sekvens som jag skrev. Den är vacker.
Blå, bra jobbat med den proteinrika bananen.
Ni har fyrdubblat näringsämnena, men få bort eftersmaken av bläckfisk.
Okej, jobba på allihop!
Kör hårt!
Idag är det trädgårdsdag. Varför flyttar du inte begonior?
- Dina prioriteringar då? - Tvillingarna sporrade mig.
I nästa styrelsemöte måste vi visa betong gjord av utvunnen kol.
Tack och lov.
Jag har satt igång alla. Nu måste jag gå till trädgårdsarbetet.
Jag får lust att strypa dig.
Mitt trädgårdsarbete är viktigt, för när jag jobbar där jobbar jag här.
Och när jag jobbar här
- jobbar jag där. - Ditt skosnöre är löst.
- Och när jag knyter skorna... - Jösses. Gå och gödsla.
Jag blev ombedd att hålla ett tal. Nån måste skriva det.
- Nån som känner mig. - Lycka till.
Gör det briljant, stämningsfullt, och helst viralt. Men inte för viralt.
Lycka till med det.
- Jag pratar med mig själv. - Be Malcolm om hjälp. Ni känner mig.
Öppna med ett skämt som är roligt men inte för roligt.
Hur var resten av igår kväll?
Toppen. Jag dansade. Jag stal en gaffel. Nån gav mig en hatt.
Men när jag kom hem sa Brian: "Jag hoppas att du hade kul.
Du missade det bästa Dateline någonsin."
Jag tänker inte kritisera honom. Du fick åtminstone en hatt och en gaffel.
Förresten, hade du sex med Jackson igår?
Ibland låter du som ett skräppostmeddelande...
Och nej, vi var båda fulla, så vi hånglade, kramades och somnade.
Det låter trevligt.
Det var det, först.
Sen väckte han mig med kaffe och scones.
Så problemet är att han är en snäll förhållande-kille
till skillnad från de du brukar dejta?
Han bjöd redan ut mig igen. Det här går så fort.
- Tänk om han tror att det är en relation? - Vilken skitstövel.
Jag vet. Han är toppen. Jag önskar att jag var normal.
Det är svårt när ens mamma har skiljt sig sju gånger.
Du saboterar dina relationer för att du är traumatiserad.
- Åh, bästis. - Det är inte ditt fel.
Du kan bryta mönstret om du vill.
Okej, jag ska försöka vara snäll mot en snäll kille.
- Bra. - Se vad du gjorde, mamma.
Och Darryl, Jerry, Carmine, Darryl, igen, Scott och Judith.
Ny plan. Vi måste skriva ett tal åt Ellis.
Vi skulle öppna med ett skämt, och jag har riktigt bra humor.
- Du skojar? - Nej, jag är jätterolig.
Jag har inga råd för examenselever.
Jag är rädd för kvinnan i receptionen på gymmet
och jag är rädd för kvinnan vid ställningen för knäböj.
Är det ett gym för kvinnor? Lugn, jag är duktig på att skriva.
- På grund av din fanfiction? - Vilken fanfiction?
- De jag inte känner till. - Exakt.
Okej, en rolig inledning.
Här är nåt roligt som hände.
Min avskyvärda granne råkade dö av en elstöt.
Varför antecknar du inte?
God morgon. Ruby, du är fin i dag.
Tack.
Vad gulligt. Tack så mycket.
Okej. Luna, jag hörde att du gick hem med en hatt igår.
Vi sov ihop. Det var en basker, så det var oförskämt men sexigt.
- Den läste poesi och gick utan att duscha. - Typisk en basker.
- Ellis skickade sekvensen. - Den är faktiskt vacker.
Trots hans många brister är pappa ganska bra på vetenskap.
Jag hörde att styrelsen vill ha resultat till nästa månad.
Då börjar vi.
Du, jag gömde din mandelmjölk så att Larry tar den igen.
Vad gulligt. Det behövde du inte göra.
- Nu börjar vi. - Jag ska ta en kopp kaffe.
- Du är jätteduktig. - Så... Det var trevligt igår kväll.
Det var det, ja.
Men morgonen sög.
Jaså?
- Berätta mer. - Okej.
En professor jag såg upp till utnyttjade mig för att få pappas hjälp.
Jag beklagar. Det suger. Det är svårt att veta vem man kan lita på.
Jag vet att det låter löjligt,
men det känns bra att ha nån att prata med.
- Hur går det? - Jag är hans jävla flickvän nu.
Här är din äggsmörgås. Rosa gav oss extra ost.
- Hon är förtjust i dig. - Tyvärr. Jag älskar min fru.
Men jag tar gärna emot den extra osten.
Varför är killarna så exalterade? Får vi äntligen den där bra gödseln?
Bättre upp. Det är trädklippningsdagen. Och det innebär... Eduardo.
JAG SÅGAR ÅT DIG!
MOTORSÅG
Vem är det?
Det är Eduardo. Han är en mästare. En enastående trädklippare.
Jag ska ta väl hand om dig.
Det sägs att han klippte Oprahs jakarandor i Montecito .
Jag hörde att han lyckades återuppliva ett fikonträd.
Det där vill jag göra.
Min vän, det kommer du aldrig att göra. Ingen av oss.
Vi ska bara samla Eduardos fallna grenar.
Det vill jag inte. Jag vill göra det han gör.
Självklart. Men det är bara drömmar.
- Men... - Tystnad!
Sången börjar.
Jag tittade på Ellis beräkningar och jag hittade nåt intressant.
- Var är Jackson? - Jackson, din flickvän letar efter dig.
- Luna! - Han är inte här. Han äter lunch hemma.
Han måste öva med Jean inför en spelning hon bokade in.
Han lär förvänta sig att jag kommer. Jag klarar inte det här.
Du försökte. I en timme. Men om du inte är redo, gör det inte.
Hur gör jag slut utan att såra Jackson?
Det går inte. Det är nog mer effektivt om vi använder strontiumklorid.
Du har nog rätt! Trots att jag vill fokusera på min grej.
- Visa Ellis det här. - Jag vet inte.
Tänk om han känner sig underminerad?
- Du förbättrade det. - Man vet aldrig hur chefer reagerar.
Min tidigare chef skilde sig när jag upptäckte ett fel i matten.
Det hängde nog inte ihop.
Jo, det var matematisk formel om varför han skulle vara gift.
Okej, men du kan inte skydda nån från att ha förbättrat deras idé.
Och du kan inte skydda någons son från att bli sårad.
- Det är sant. - Vi ska vara starka
- och säga vad som behövs. - Ja.
- Jag är livrädd. - Jag också.
Jag hoppas att källaren är okej. Akustiken här är underbar.
Jag älskar underjordiskt ljud.
En natt spelade jag i tunnlarna under Paris.
Jag glömde nästan att jag stod i avloppsvatten.
Vad är det för en koja?
Min pappa och hans terapeut Leslie byggde den.
De berättar hemlisar och röker cigarr.
Tror jag. Flickor och söner får inte komma in.
Leslie Clevenger som styrelsen anlitade?
Kidnappa aldrig nån som hatar sitt liv. Han kanske aldrig ger sig av.
Förutom när han ska på vattengympa.
Med "kidnappa" menar du att din pappas karisma förtrollade dr Clevenger?
Nej, jag menar att låsa in nån i källaren.
Det var ovanligt, även för Ellis.
Vi får hoppas det. Ska vi?
Och...
Vi övar.
- Och det låter bra. - Jeanie.
- Hej Ellie. - Vad gör du här?
Jag hämtar en motorsåg. Sysslar nån av er med kalligrafi?
Vänta, det är nog lite desperat.
Om du vill ta en paus gör jag lunch
och vi kan prata om den irländska dansaren.
Gärna. Han är oförmögen att röra på överkroppen,
men den nedre halvan? Jäklar!
Pappa, får jag växla några ord med dig där uppe?
Det är personligt. Det handlar om mina underkläder.
Det handlar inte om hans underkläder.
- Det handlar inte om underkläder. - Gäller det att osten är slut?
Jag skulle göra en smörgås, men jag blev besviken.
Leslie dumpade osten i toaletten.
I toaletten? Varför?
För att inte bli frestad. Han skrev ett rim.
Det var nog:
"Ost från sopor hämtas lätt, men icke från en toalett."
Jag börjar se nackdelarna med att ha honom här.
Han bjöd hit folk häromkvällen. De blev fulla och brottades i biblioteket.
Ja, en av hans vänner fastnade med huvudet i din jordglob.
Men jag vill prata med dig om Jean.
Vill du slippa spelningen hon bokade?
Va? Nej.
- Du har en stor dragningskraft. - Tack.
Det är ett klagomål. Folk dras från mitt liv till ditt.
I morse trodde jag att professor Carlisle ville prata med mig,
men han ville bara nå dig.
Nej. Han var i knipa.
Han hade ingen talare, och det var antingen jag eller Rudy Giuliani.
Hatar du skolan så mycket?
Jean är en av de få som inte använder mig för att nå dig.
Ryck inte bort henne.
Jag älskar dig. Men jag kan också vara hennes vän.
Ja, men vi var mitt i nåt, och sen kom du och allt handlade om dig.
Du är som solen. Folk dras till dig.
Tycker du? Solen är toppen. Den lyser och hjälper saker att växa.
Jag visste att jag borde ha sagt nåt annat.
- Men jag fattar. - Tack.
Jag ska ignorera det. För de flesta tycker att jag är ganska cool.
Vad sägs om detta? "Grattis, examenselever.
Ni har varit omringade av folk som brydde sig om er. Lärare, föräldrar...
Vissa kan ha haft vänner.
Men det upphör idag, för den verkliga världen är hänsynslöst likgiltig.
Ingen bryr sig om ert lidande."
Okej. Allt det där är toppen.
Vad sägs om att göra det lite muntrare?
- Funkar det inte? - Det sa jag inte.
- Du säger det. - Okej, jag säger det.
- Hur vågar du? - Förlåt. Du har rätt.
Det menar du inte.
De behöver lite uppmuntran.
- Du har fel. - Ja.
- Det gör du inte. - Jag håller inte med.
- Mig eller dig? - Jag vet inte.
Dig!
Jag hade fel om strontiumkloriden.
Bra. Då slipper du säga nåt till Ellis.
Jag får lägga proteinerna i kryo-frysen, så min hy blir fantastisk.
Nej, jag hade fel om hur rätt jag hade.
Min idé omkullkastar hela Ellis tes. Så jag raderar min idé.
Nej! Vi bestämde oss för att säga som det är.
Du ska göra slut med Jackson. Det räcker för en dag.
Jag bestämde mig för att inte göra det. Jag ska vänta ett par dagar.
För hur länge sen bestämde du dig för att fega ut?
- För ett par timmar sen. - Hej.
Ni anar inte vad som hände med pappa och Jean.
Jag klarar inte det här!
Var inte det lite bryskt?
Jag är upptagen med din pappas ego. Behöver du också hjälp?
Nix.
- Hallå, är du okej? - Ja, jag klarar att lägga undan provröret.
- Eller inte. - Jag har det.
- Varsågod. - Tack.
Jag går igenom mycket just nu med min pappa,
och det är inte rätt tid för ett förhållande.
Vänta, gör du slut med mig?
- Vi var bara på två dejter. - Men du började bli seriös med mig, va?
- Om du säger det. - Du åkte långt för min bakelse.
Menar du min scones som du åt?
Ursäkta. Är det här nån sexgrej?
- Det är iskallt och vi bär rockar. - Jag vill inte veta. Jag vänder mig om.
- Det behövs inte. - Jag kan inte gå. Jag gömmer mig Anna.
- Varför då? - Du glömde det andra provröret.
Jag vill inte behöva tillbringa ännu en dag med leverpressen.
- Vad gör du här? - Han gömmer sig.
Anna plågar mig psykiskt. Hon skulle ta en juice, så jag rymde.
Berätta för henne hur du känner.
Ja, var ärlig mot folk innan du överraskas av deras ärlighet i en frys.
Du borde inte utmana chefen, även om du har en bättre idé.
Feghet har sina fördelar.
Vilket uselt råd.
Ja, men det duger för mig.
- Jag ska lägga undan det här. - Ja.
Sånt här berättar jag inte för min pojkvän.
Herregud, är alla här?
- Är det nån sexgrej? - Vi stoppar undan protein.
Okej, så kan man också uttrycka det.
- Malcolm, kom. - Hur hittade du mig?
- Jag spårade din bricka. - Kan ni göra det?
Nej.
Kom. Om du inte vill jobba här. Kylan är bra för min hy.
Eller hur? Smärtan är värt det.
Nej, vi kan gå.
Malcolm. Stå upp mot henne. Du fixar det.
Malcolm!
Jag ska också gå ut.
Det här är precis vad min pojkvän hoppas händer på jobbet.
Be Brian att fokusera på sin egen arbetsplats.
Han jobbar hemifrån.
Förresten, jag tycker också att vi bör backa lite.
Okej, bra.
Ja, för det finns tydligen vibbar.
- Tydligen. - Ja.
Men vi jobbar ihop så mycket kan gå fel.
Mycket.
Så vi är tillbaka där vi började.
Bara vänner.
Åh nej. Jag fuktade att det här skulle hända.
Det gör det.
Snälla, Ellis. Klättra inte i trädet.
Jag måste.
Det finns skönhet i att iaktta storheten utanför en istället för inuti.
Jag kan inte acceptera det.
Jag klarar det här.
Jag klarar det.
Och nu måste du lära dig.
Lite hjälp? Herregud!
Det var inget. Jag klarar det.
Jag tappade inte motorsågen.
Bra för dig. Att hitta seger där ingen finns.
Herregud. Jag fattar nu.
Alla män lever i skuggan av andra män.
"Smärta definieras som fysiskt lidande, men det är mer än så."
Jag stoppar dig.
- Är du säker? - Jag tror det.
- Jag menar ja. Dina saker är för negativa. - Du vet inget.
Och du är elak mot mig.
- Nej. Och jag bryr mig inte. - Varför gör du så här?
- För att jag oroar mig för dig. - Va?
När jag var ung gav sig pappa av, men inte mamma, tyvärr.
Istället hoppade hon in i ett förhållande med vodka.
Vid 12 års ålder
tvingades jag att uppfostra mina yngre syskon själv
och samtidigt uppträda som Maria i The Sound of Music i en lokal pjäs.
Jag lärde mig snabbt att världen är en skrämmande plats,
och för att skydda dem behövde jag bli tuff.
Varje skurk har en ursprungshistoria. Jag menar varje person.
Min poäng är att tuffhet höll mig vid liv.
Och om du inte tuffar till dig maler världen dig till korv
och gör buljong av resterna.
Förlåt, det var brutalt, men du kallade mig skurk.
Så du utsatte mig för allt bara för att du var orolig för mig?
Exakt. Plus att det är kul för mig.
Jag kanske är en skurk.
Hej. Ville du träffa mig?
- Ja, alltid, min son. - Du bygger upp till nåt.
Jag gick en mil i dina skor idag. Jag levde i skuggan av en gud.
Det gick nästan en dag utan att du jämförde dig med en gud.
Jag är ingen gud.
Men jag lärde mig nåt när jag låg på marken och tittade upp mot Eduardo.
Vem är det? Nej, jag ska inte avbryta.
Det måste vara tufft att leva i min skugga.
Din relation med Jean är viktig.
Den borde bara vara din. Jag ska backa och ta min skugga med mig.
Tack. Jag uppskattar det.
Jag insåg också hur professor Carlisle utnyttjade dig,
så jag ska inte hålla talet.
Jag uppskattar det.
Kom igen! Jag gav dig Jean-grejen. Jag föll från ett träd.
- Låt honom tala. - Herregud. Håll talet. Du är otrolig.
Tack. Jag ska nämna dig, om det passar in.
Det bli spännande.
Vad händer?
Det måste ha varit kallt där i min skugga
Utan solljus i ansiktet
Du nöjde dig med att låta mig skina Det är din...
Hej Luna.
- Hej. Ville du träffa mig? - Sätt dig.
Så jag läste ditt raderade arbete i dagens labbrapport.
Kan du läsa det? Det undergräver definitionen av "raderat".
- Vad hände? Varför gjorde du det? - Det var en dum idé.
En dum idé eller var du orolig för hur jag skulle reagera?
Så du kan läsa våra tankar också?
Luna, vi vill bara ha stora drag här. Det är enda sättet att upptäcka nåt nytt.
Jag vill varken att du eller min son ska leva i min skugga.
Tack. Det var bra chefande, chefen.
Låt inte rädsla för någons reaktion stoppa dig.
Om nåt är rätt så är det rätt.
Och om nåt är fel blir det aldrig rätt även om man låtsas.
Ja. Varför be om ursäkt för att jag dansade eller kom hem med en gaffel?
Jag förstår inte, men du verkar anamma min poäng, så jag instämmer.
Hur gick det med Jackson?
Vi valde att vara vänner. Jag minns inte ens vem som sa det först.
Så det var han?
- Ja. Hur gick det med Ellis? - Jag måste göra slut med Brian.
Gick det så bra?
Nej, han sa bara saker om att vara orädd och göra det rätta,
och jag vet att Brian inte passar mig.
Luna.
Jag är hemma ikväll. Ring mig, okej?
Okej.
"Världen är en brutal plats, men det finns alltid utrymme för hopp.
Men låt inte sökandet efter hopp göra dig svag.
Var inte så försiktig att du inte släpper in kärleken.
Men var lite försiktig. Kärleken kan förråda dig."
- Lite tvetydigt, va? - Mina delar funkar.
Glöm talet. Jag vet vad jag ska säga.
Ser du?
Det här är den perfekta läxan för dig. Man kan inte räkna med nåt.
Ibland klättrar man upp i ett träd och ibland faller man.
Och vad jag har lärt mig nyligen är att i livets resa
är att klättra och fall samma sak.
Bara i olika hastigheter och riktningar.
Om jag ändå var som han.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt