- Hei, tjommi. Hvordan går det? - Ikke bra. Og "tjommi"?
Jeg hadde en bra kveld med Ruby, og jeg fikk SMS fra en gammel professor.
Min morgen går nedover. Du latet først som om du brydde deg.
Jeg skal på budsjettmøte med Anna.
Det suger. Professor Carlisle vil møtes.
Jeg var favoritten hans.
- Du vil si noe mer. - Ja.
Jeg er redd.
Det er som å gå på møte med en løve. Sier jeg noe feil, glefser den til meg.
Jeg var redd for professor Carlisle. Nå kommer han til LA og vil treffe meg.
Takk for rådet. Jeg skal bruke det i min ulike situasjon.
Han la igjen enda en melding.
Har vil nok skryte mer av oppgaven min.
Du kan få høre hvor storartet jeg er, ei skal du være i tvil.
- Leser du av noe? - Jeg er i godt humør.
Tjommi. Hvordan går det? Strålende, håper jeg.
Vi mistet taleren vår til helgen,
så jeg skal spørre om faren din kan.
Kan du legge inn et godt ord for oss?
Det ville betydd...
Det var derfor han tok kontakt.
Jeg er lei for det.
Det er som når fru Blake valgte deg til Godspelll for å møte faren din.
Green Lab, fin fremgang med protesehånda.
Kult at den kan gjøre shaka-tegnet.
Få den til å gjøre alt annet en hånd kan gjøre.
Vi har kort deadline på karbonprosjektet,
så jeg har laget en ny sekvens. Hold dere fast. Den er vakker.
Bra jobba med den proteinrike bananen.
Dere har firdoblet næringsstoffene. Nå må dere fjerne blekksprutettersmaken.
Greit. Kom dere i arbeid.
Heia oss!
Du har gartnerjobb i dag. Hvorfor planter du ikke begonier?
- Hva har skjedd? - Tvillingene motiverte meg.
I neste styremøte må vi vise betong laget av fanget karbon.
- Jeg måtte komme i dag. - Flott.
For å sette alle i gang. Nå må jeg gå til gartnerjobben.
Jeg må kvele deg, men jeg lar være.
Gartnerjobben min er viktig,
for når jeg jobber der, jobber jeg her.
Og når jeg jobber her,
jobber jeg der.
Knytt skolissene.
- Og når jeg knytter skoene. - Gå og gjødsle noe.
Jeg skal holde en tale. Noen må skrive den for meg.
- Noen som kjenner meg godt. - Lykke til.
Skriv den du. Noe briljant og stemningsfullt som går viralt.
- Ikke noe som slår tilbake på oss. - Lykke til. Jeg snakker til meg selv.
Be Malcolm hjelpe. Dere kjenner meg best.
Åpne med en vits, men ikke noe som slår tilbake på oss.
Hvordan var resten av kvelden?
Det var kult. Jeg danset. Jeg stjal en gaffel. Noen ga meg en hatt.
Da jeg kom hjem, sa Brian:
"Håper det var gøy. Du gikk glipp av tidenes Dateline."
Jeg skal ikke være kritisk til ham.
Du fikk en gratis hatt og en gaffel.
Når du snakker om skaft, gjorde du sex på Jackson i går?
Noen ganger høres du ut som en søppelpost.
Nei, vi var ganske fulle, så vi bare klinte, koste og sovnet sammen.
- Det høres fint ut. - Det var det. I begynnelsen.
Så sov han over og vekket meg med kaffe og scones.
Så problemet er at han er en bra fyr du kan ha et forhold til,
i motsetning til de du pleier å date?
Han har bedt meg ut igjen. Dette går så fort.
Hva om han tror dette er et forhold?
For en drittsekk.
Jeg vet det. Han er en flott fyr. Jeg skulle ønske at jeg var normal.
Det er vanskelig når moren din skilte seg sju ganger.
Du saboterer forholdene dine fordi innsiden din er traumatisert.
Bestis.
Det er ikke din feil. Endre mønsteret hvis du vil.
Jeg skal være snill mot han som er snill mot meg.
- Bra. - Se hva du gjorde mot meg, mamma.
Og Darryl, Jerry, Carmine, Darryl igjen, to Scott og Judith.
Ny plan. Vi må skrive en tale for Ellis.
Vi må åpne med en vits. Heldigvis har jeg god humor.
- Du tuller? - Nei. Jeg er morsom.
Jeg har ingen råd til avgangselever.
Jeg sier ikke opp treninga fordi jeg er redd resepsjonisten.
Jeg kan ikke trene fordi jeg er redd hun som tar knebøy.
Trener du på Curves?
Ikke vær redd. Jeg er en erfaren skribent.
- På grunn av fanfiksjonen din? - Hvilken?
- Den du ikke skriver og jeg ikke vet om. - Akkurat.
En morsom åpningsreplikk.
Jeg har en morsom historie.
Min grusomme nabo fikk elektrisk støt.
Hvorfor noterer du ikke?
God morgen. Ruby, så fin du er i dag.
Takk.
Så søtt. Tusen takk.
Jeg hørte at du dro hjem med en hatt i går kveld, Luna.
Ja, vi lå sammen. Det var en beret. Den var frekt, men sexy.
Den leste poesi og dro uten å dusje.
Typisk beret.
- Ellis sendte denne sekvensen. - Den er vakker.
Tross alle hans mange mangler, er faren min ganske god i vitenskap.
Styret må se noe innen neste måned, ellers blir det trøbbel.
La oss begynne.
Jeg gjemte melken din slik at Larry ikke drikker den opp igjen.
Så søtt. Det var ikke nødvendig.
- Vi bør jobbe. - Jeg henter meg en kaffe.
Du er flink.
Så
det var kjekt i går.
Det var det.
Jeg hadde en fæl morgen.
Ja?
- Jeg vil høre mer om det. - Ok.
En professor jeg beundret, brukte meg for å komme innpå far.
Så leit. Det suger.
Det er tøft å vite hvem man kan stole på.
Jeg vet at det høres latterlig ut, men det er fint å ha noen å snakke med.
- Hvordan går det? - Jeg er kjæresten hans nå.
Her er smørbrødet ditt. Rosa ga oss ekstra ost.
- Hun liker deg. - Det blir aldri noe. Jeg elsker kona mi.
Men jeg tar imot den ekstra osten.
Hva skjer med gutta? De virker kjempegira.
Får vi den gode gjødselen?
Enda bedre. Trærne skal beskjæres.
Det betyr... Eduardo.
JEG SAGER FOR DEG!
MOTORSAG
Hvem er det?
Eduardo. Han er en mester. En sjeldent god arborist.
Jeg skal ta vare på deg.
De sa at han dro til Montecito for å trimme Oprahs jakarandaer.
Jeg hørte at evnene hans fikk liv i et dødt morbærfikentre.
- Jeg vil gjøre det der. - Min venn, du vil aldri klare det.
Ingen av oss.
Vi er her for å rydde Eduardos grener.
Jeg vil ikke rydde. Jeg vil gjøre det han gjør.
Selvsagt. De drømmene kan bare leve i en manns hjerte.
- Men... - Stille!
Sangen begynner.
Jeg så på beregningene til Ellis, og jeg fant noe interessant.
Hvor er Jackson?
- Jackson, kjæresten din leter etter deg. - Luna!
Han er ikke her. Han dro hjem en tur.
Jean booket en åpen mikk til dem, så de må øve.
Han vil forvente at jeg kommer. Jeg klarer ikke dette.
Du prøvde. I en time. Hvis du ikke er klar, ikke gjør det.
Hvordan avslutter jeg dette uten å såre ham?
Det går ikke. Jeg tror at det er mer effektivt å bruke strontiumklorid.
Du har rett. Det er tøft å si, jeg vil fokusere på greia mi.
- Du bør vise det til Ellis. - Jeg vet ikke.
Hva om han føler seg underminert?
- Du forbedret det. - Du vet ikke en sjefs reaksjon.
Jeg fant feil i en sjefs utregning. Rett etterpå forlot han kona.
De var nok ikke relaterte.
Jo. Han regnet ut om han burde være gift med kona.
Du må stå for det du mener. Ikke beskytt noen fordi du bedret ideen.
Du kan ikke beskytte noens sønn for å ikke såre ham.
- Det er sant. - Begge skal være sterke og si det vi må.
- Ja. - Jeg er livredd.
Jeg også.
Håper det går bra at vi øver i kjelleren. Akustikken er fantastisk.
Jeg elsker underjordisk lyd.
Jeg spilte en hel natt i tunnelene under Paris.
Jeg glemte nesten at jeg sto i kloakken.
Hva er det med fortet?
Far og terapeutvennen, Leslie, bygde det.
De deler hemmeligheter og røyker sigarer.
Tror jeg, da. Jenter og sønner er ikke tillatt.
Leslie Clevenger? Terapeuten styret ansatte?
Ikke kidnapp en mann som hater livet sitt. Han drar kanskje aldri igjen.
Bortsett for å gå på vannaerobic.
Med "kidnappe" mener du vel at din fars karisma trollbandt Clevenger?
Mer som å kaste en fyr i kjelleren og låse døra.
Selv for Ellis er det en første.
- La oss håpe det. - Skal vi?
Og...
Vi øver.
- Veldig fint. - Jeanie. Jen-sekvens.
- Hei, Ellie. - Hva gjør du her?
Jeg må hente en motorsag. Kan dere kalligrafi?
Det er nok litt desperat.
Vil du ta en pause,
lager jeg lunsj og vi kan snakke om den irske danseren.
Det vil jeg gjerne.
Han klarer ikke bevege overkroppen, men underkroppen? Jøsses!
Pappa, kan vi ta en kjapp prat ovenpå?
Det er personlig. Det gjelder undertøyet mitt.
Det handler ikke om undertøyet.
- Det handler ikke om undertøyet. - Men om hvor osten ble av?
Jeg ville lage en skive og det var demoraliserende.
Leslie tåler ikke ost, så alt gikk i do.
I do? Hvorfor?
For å ikke bli fristet. Han laget et rim.
Det var:
"Søppelost hentes fort. Doost velges bort."
Jeg ser baksiden ved å ha ham her.
I går hadde han besøk igjen.
Han kalte det en sammenkomst, men de ble fulle og lekeslåss.
En av vennene hans satte hodet fast i globusen din.
Jeg vil snakke med deg om Jean.
Vil du ut av åpen mikk-greia? Det er lurt.
Hva? Nei.
- Du har en stor tiltrekningskraft. - Takk.
Dette er en klage. Folk blir dratt bort fra mitt liv og inn i ditt.
Som med professor Carlisle.
Han brukte meg for å komme til deg.
Nei. Han var i en knipe.
Han mistet taleren sin og det sto mellom meg og Rudy Giuliani.
Hater du skolen så høyt?
Jean er en av de få jeg vet at ikke bruker meg for å nå deg.
Ikke dra henne bort.
Jean er glad i deg.
Men jeg kan også være vennen hennes. Ingen liker en Jean-tyv.
Vi var midt i noe, så kom du inn og alt handlet om deg.
Du er som solen. Folk blir sugd inn.
Solen er fantastisk. Den skinner og hjelper ting å vokse.
Du er et barn. Jeg burde ikke sagt "solen".
- Jeg hører deg. - Takk.
Og ignorerer det.
Jeg er den jeg er og de fleste syns det er ganske kult.
Hva med dette? "Gratulerer, avgangselever.
Dere har vært omringet av folk som bryr seg om dere. Lærere, foreldre.
Noen av dere har hatt venner.
Det ender i dag. Den virkelige verden er hensynsløs.
Ingen bryr seg om deres lidelse."
Ok. Alt det er superbra.
Hva om vi gjør det, for det er flott, men gjør det litt mer muntert?
- Duger det ikke? - Jeg sier ikke det.
- Du sier det. - Ok, jeg sier det.
- At du våger! - Du har rett.
Det mener du ikke. Stå på ditt.
De trenger mer oppmuntring.
- Feil. - Jeg er enig.
- Du er uenig, så si det. - Jeg er uenig.
- Med meg eller deg? - Jeg vet ikke.
Med deg.
Jeg tok feil om strontiumkloridet.
Du slipper å si du var bedre enn Ellis.
Jeg får lagre proteinene i fryseren, så huden min vil se fantastisk ut.
Nei, jeg tok feil om hvor rett jeg hadde.
Ideen min forstyrrer Ellis' hypotese. Jeg sletter arbeidet mitt.
Du kan ikke gjøre det. Vi skulle ikke beskytte folks følelser.
Du skal si til Jackson at du ikke vil ha et forhold. Det holder.
Jeg skal ikke gjøre det. Han hadde en dårlig morgen, så jeg venter.
Hvor lenge før du ga meg dritt bestemte du deg for å pyse ut?
- Et par timer. - Hei.
- Det utroligste skjedde med pappa og Jean. - Jeg klarer det ikke. Jeg går i fryseren.
Det var vel litt hardt?
Jeg prøver å bevare din fars ego nå. Trenger du også hjelp?
Nei.
Hei, går det bra?
Jeg lagrer et hetteglass. Jeg klarer det.
- Eller kanskje ikke. - Jeg tar det.
- Der er det. - Takk.
Det er mye med faren min nå,
så det passer ikke å være i et forhold.
Slår du opp med meg?
Et brudd? Vi dro på to date.
Stemmer, men du begynte å bli seriøs.
- Hvis du sier det. - Du kom med bakverk til meg.
Mener du sconesen min som du spiste?
- Beklager. Er dette en sexgreie? - Det er iskaldt. Vi har svære jakker.
Ingen detaljer Jeg snur meg.
- Du trenger ikke det. - Jeg må bli. Jeg gjemmer meg for Anna.
Hvorfor det?
Du glemte dette hetteglasset.
Jeg vil ikke bruke enda en dag på å mate menneskelever i levermaskinen.
- Hva gjør du her? - Han gjemmer seg for Anna.
Anna torturerer meg psykisk. Hun tok en juice, så jeg rømte.
Si at du ikke liker hvordan hun er.
Vær ærlig med folk før du havner i en fryser og blir overrumplet.
Du bør ikke utfordre en sjef, selv om du har en bedre idé.
Feighet har sine positive sider.
- Det er fryktelig råd. - Ja, men det funker for meg.
- Jeg skal bare lagre denne. - Ja.
Jeg sier til typen at dette aldri skjer på jobb.
Gud, alle sammen er her.
- Er det en sexgreie? - Proteinlagring.
En klinisk måte å si det på, men ok.
- Vi må jobbe. - Hvordan fant du meg?
- Jeg sporet deg. - Kan dere det?
Nei.
Kom. Med mindre du vil jobbe her. Kulden er bra for huden.
Smerten er så verdt det.
Nei. Vi kan gå.
Malcolm. Si henne imot. Du klarer det.
Malcolm!
Jeg stikker også.
Det er dette kjæresten min håper skjer på jobb.
Be Brian tenke på erotiske scenarioer fra sin jobb.
Han jobber hjemmefra.
Jeg syns også vi bør roe det ned.
Bra.
Vi har åpenbart kjemi.
- Åpenbart. - Ja.
Men vi jobber sammen, så mye kan gå galt.
Mye.
Vi er tilbake der vi begynte. Bare venner.
Bare venner.
Å nei. Jeg var redd dette ville skje.
Og dette.
Vær så snill. Ikke klatre i det treet.
Jeg må.
Det er fint å se på storheten rundt deg, ikke bare storheten i deg selv.
Jeg kan ikke akseptere det.
Jeg klarer dette.
Jeg fikser det.
Nå får du deg en lærepenge.
Litt hjelp? Herregud!
Glem det. Jeg fikser det.
Jeg mistet ikke motorsagen nå.
Bra for deg. Å finne seier der det ikke er en.
Herregud. Jeg ser det nå.
Alle menn lever i skyggen av andre menn.
"Smerte defineres som fysisk lidelse, men det er mer enn det."
Jeg stopper deg.
- Er du sikker? - Jeg tror det.
Jeg mener ja. Du er for negativ.
- Du vet ingenting. - Du er slem mot meg.
- Nei. Jeg bryr meg ikke. - Hvorfor er du slik?
- Jeg er bekymret for deg, ok? - Hva?
Da jeg var ung, dro min far. Min mor dro dessverre ikke.
I stedet fikk hun et nært forhold til vodka.
Da jeg var tolv,
måtte jeg oppdra søsknene mine på egen hånd.
Samtidig spilte jeg Maria i The Sound of Music
i en lokal amatørproduksjon.
Jeg lærte veldig fort at verden er et skremmende sted.
Skulle jeg holde dem trygge, måtte jeg lære å være tøff.
Hver skurk har en bakhistorie. Jeg mener alle mennesker.
Poenget er at å være tøff holdt meg i live.
Hvis du ikke blir tøffere, vil verden kverne deg til en pølse
og lage buljong av restene.
Beklager, det var brutalt, men du kalte meg en skurk.
Så du gjorde dette fordi du var bekymret for meg?
Nemlig.
Pluss at det er gøy.
Kanskje jeg er en skurk.
Du ville treffe meg?
- Jeg vil alltid treffe deg. - Du bygger opp til noe.
Jeg gikk i dine sko i dag. Jeg levde i skyggen av en gud.
Du klarte nesten en dag uten å sammenligne deg med en gud.
Jeg er ikke en gud.
Men jeg lærte noe da jeg lå på bakken og så opp på Eduardo.
Hvem? Nei. Jeg skal ikke bremse deg.
Det må være vanskelig å leve i skyggen min.
Ditt forhold til Jean er viktig.
Det bør være ditt. Jeg trekker meg unna og tar med skyggen.
Takk. Jeg setter pris på det.
Jeg innså hvordan Carlisle brukte deg. Jeg holder ikke talen om du ikke vil.
Tusen takk.
Jeg ga deg Jean-greia. Jeg falt ned fra et tre.
- La meg tale. Det koster deg ikke noe. - Hold talen. Du er utrolig.
Takk. Jeg skal nevne deg. Hvis det passer inn.
Det blir spennende å se.
Hva skjer?
Det må ha vært kaldt i skyggen min
Uten sollys i ansiktet
Du var fornøyd med å la meg skinne Det er din...
Hei, Luna.
- Hei. Du ville snakke? - Sett deg.
Jeg leste det slettede arbeidet i dagens labrapport.
Kan du lese det?
Det undergraver definisjonen av "slettet".
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg prøvde ut en dum idé.
En dum idé,
eller en bedre idé, og du var redd for reaksjonen min?
Kan du lese tankene våre også?
Vi vil bare ha store forsøk her.
Det er den eneste måten vi kan oppdage noe nytt på.
Jeg vil ikke ha min sønn i skyggen min, og ikke deg heller.
Takk. Veldig bra sjefing, sjef.
Ikke la frykten for noens reaksjon stoppe deg.
Hvis noe er riktig, er det riktig.
Hvis det er galt, blir det aldri riktig.
Ja. Hvorfor skal jeg beklage at jeg danset og hadde en hatt og gaffel?
Jeg forstår ikke konteksten, men jeg tror du tar poenget,
så jeg er enig.
Hvordan gikk det med Jackson?
Vi passer best som venner.
Gjensidig. Jeg vet ikke hvem som sa det først.
Han sa det først?
- Ja. Hvordan gikk det med Ellis? - Jeg må slå opp med Brian.
Gikk det så bra?
Nei, han sa bare noe om å være fryktløs og gjøre det rette.
Jeg vet at Brian ikke er rett.
Luna.
Jeg er hjemme i hele kveld. Ring meg, ok?
Ok.
"Verden er et brutalt sted, men det er alltid rom for håp.
Ikke la jakten på håp gjøre deg svak.
Ikke vær for forsiktig, ta imot kjærlighet.
Men vær litt forsiktig. Kjærlighet kan forråde deg."
- Det er litt vagt, hva? - Tingene mine fungerer.
Glem talen. Jeg vet hva jeg skal si.
Ser du?
Dette er den perfekte lærepengen. Du kan ikke stole på noe.
Noen ganger klatrer du i et tre, noen ganger faller du fra et tre.
På livets reise har jeg nylig lært
at å klatre og falle er det samme.
Bare i forskjellig fart og retning.
Jeg vil være som ham.
Tekst: Veronika Mathisen