Гадаю, ти збив близнюка.
- Гадаєш, він мертвий? - Еллісе Дреґоне!
Сучий сину!
Він не помер, тож це перемога.
Ви там говорите? Вилізайте й допоможіть!
Який настирливий.
Так. Не люблю таку поведінку.
Один з близнюків, ти в нормі?
Я Чез, атлетичний. Рука дуже болить.
Боже, Чезе! Що з тобою зробили?
Збили машиною. Я подряпав руку.
І це сталося після опівночі - у наш день народження.
О, вітаю.
- Чудова новина. Маєте якісь плани? - Не скажемо. Ви ледь не вбили Чеза.
Ніхто не намагався нікого вбити. Хто посеред ночі ходить по дорозі?
Так, це божевілля.
Я забирав пошту.
Чому ви під'їхали з вимкненими фарами?
Не звалюйте провину на нас.
Це ви тут лазили, наче щур, у пошуках пошти.
Вони щось задумали.
- Зателефонуємо в поліцію. - Ми скажемо правду.
Ми їздили тут, бо Анна хоче
купити будинок.
Так. Обожнюю цей район.
- Через шинусові дерева? - Саме так.
Ага, їх немає в цьому районі. Ви збрехали!
Ви хотіли вбити нас.
Скажемо раді, що вони можуть бути наступними.
Тоді вас виженуть, бо члени ради ненавидять дві речі.
Втрачати гроші й коли їх убивають.
Добре.
Насправді ми знали про ваш день народження й хотіли зробити подарунок.
Убити нас?
Ні, інакший. Неймовірний.
Який подарунок? Ви нас не любите.
Нісенітниці. Авжеж ми вас любимо, чуваки.
Годі вам. Ми завжди хотіли бути друзями. Просто була невдала спроба.
Нас лякає ваша крутість.
- Ми круті. - Тому з нами ніхто не говорить.
Гаразд, ми приймемо ваш подарунок.
Анно. Неси подарунок.
Подарунок. Це була твоя ідея. Принеси ти.
Анно, ми забули подарунок. Боже, який сором.
Боже мій. Ну чому завжди так? Мені дуже шкода. Але знаєте що?
Увесь цей епізод був, таким собі, подарунком.
Добраніч.
Привезіть його.
Так, якщо він існує.
Краще б був. Якщо його нема, а ви не хочете подружитися,
то ви прийшли сюди з поганими намірами.
Тоді ми напишемо заяву в поліцію.
Гаразд. Хлопці, звісно, є подарунок. Якби не було, що б це означало?
Погляньмо з вашого боку.
Ми сіли в машину, приїхали сюди вчинити щось зле,
вимкнули фари. Доволі дивно.
Далі ми заїхали у ваш двір і збили вас, коли ви забирали пошту.
Ви оце кажете?
Самі подумайте. Це божевілля.
Завтра ми привеземо подарунок.
Вам сподобається.
НЕСТАБІЛЬНИЙ
Певно, скажу це лише раз,
але кидай роботу й сфокусуйся на іншій проблемі.
Як ти можеш переривати мене?
Жартую. До чого ти ведеш?
Потрібно вибрати близнюкам подарунок, а інакше тебе посадять.
До того ж ти так усе розповів,
що навіть недосвідчений юрист розпізнає зізнання.
Боже, ніколи так не хотів працювати.
Якщо ми подаруємо їм щось спеціально зроблене для двох.
Наприклад? Рації? Сімейний масаж?
Клас. Можна ще костюм коня. Один буде головою, а інший - хвостом.
З досвіду скажу, що повітря позаду мало.
Ти сама захотіла. Не хотіла керувати.
Перепрошую, я завадив?
Так, дякую.
Ми тут дуже довго працювали в лабораторії.
Тож хотіли б піти раніше й трохи розслабитися.
Так. Могли б піти в кіно або купити костюми коня.
Ні, я хотів би сходити в бар з колегами з лабораторії,
і щоб ніхто б не був у костюмі коня.
Так, варто взяти випивку. Лише ми. Вибач, Анно.
Його ніколи не не запрошували. Він не розуміє тебе.
Я не про тебе, друже. Ми йдемо без тебе.
Я люблю тебе, знаю, це болісно, але цей досвід зробить тебе сильнішим.
Ні, мені...
Усе добре. Ось моя кредитка. Я пригощаю.
- Дякую. - Клас. Дбаєш про друзів.
Може, і про більше, ніж друзів. Як от з Рубі.
Я пішов.
Я придумала. Ідеальний подарунок для близнюків.
- Простирадла? - Ні. Чому вони?
Вони доповнюють кімнату.
Добре, візьмемо мою штуку й простирадла.
У мене хороші новини.
- Тато відпустив раніше? Ну, твій. - Так. І він дав нам свою кредитку.
Чудово. Саме те, щоб забути колишнього.
- Хлопця з відділу кадрів? - Не згадуй про нього.
То як там справи з Рубі? Прийде сьогодні?
Сподіваюся. Вона мені подобається, і колись між нами може щось бути.
Потенційно. Або ні.
Чудово, молодець.
Сьогодні ми шанобливо запросимо когось переспати з нами.
Потенційно. Або ні.
- За те, щоб щось сталося. - Так.
Ти готова до сьогоднішнього вечора?
Так. Я мала вдома дивитися шоу «Дата» з Браяном, як і завжди,
але тут таке щастя.
Я не ходжу на вечірки. Навіть не вмію цього робити.
Може, так і є? Може, я вмію лише дивитися телевізор?
Ми про це говорили. Не дозволяй ледачій Луні злякати себе.
Протився їй. Ти навіть дозволила вкусити себе.
Ти маєш рацію. Дякую, що не вкусила.
Може, потанцюю чи вип'ю щось, що горить.
Тоді виблюю й зроблю це ще раз, як римлянка.
Чудово. Але не роби цього.
Рада, що будеш з Джексоном?
Так. Він мені подобається. Побачення було ніяковим,
але тепер він поводиться, як звичайна людина, а я люблю людей.
Треті найкращі істоти.
Четверті. Пам'ятаєш? Ще кити.
О, так.
- Неймовірний подарунок. - Дякую.
Настільки чудовий, що інший близнюк теж попросить збити його.
Що я з радістю зроблю.
- З днем народження! - З днем народження!
І ось подарунок, який ми цього разу не забули.
Та-да!
Це тандем. Для двох людей. А саме стільки вас і є.
На ньому сам не поїздиш.
Ну, можна, але буде сумно. Ніби помер хтось.
Це чудовий подарунок. Перші чотири рази.
Так, у нас їх чотири.
- Його всі дарують близнюкам. - А всі кладуть у кошик простирадла?
Ні. Навіщо?
Щоб наповнити кімнату.
Ну, важливо, що ми подарували щось. Цього вже достатньо.
Якби ви дійсно хотіли бути нашими друзями,
ви б не дали нам поганий подарунок.
Їм чхати на нас. Звернімося до суду.
З яким позовом? Спроба вбивства чи планування вбивства?
- Візьму копію Конституції. - Я теж візьму.
- Усе погано. - Так.
Певно, вони самотні. Може, дійсно подружимося?
Певно, ти маєш рацію.
- Агов! - Агов!
Ми не знайшли їх.
Знайшли Декларацію незалежності. Але тут нічого про вбивство.
Слухайте, ми не намагалися вас убити. Ми ваші друзі. Годі вам.
- Ходи сюди. З днем народження. - О, обійми.
А що, день народження лише в нього? Тому мене не обіймають?
Теж хочеш?
Я ж не можу думати, що всі люблять обійми. Дехто не любить.
Гаразд, ходи сюди.
Досить.
Гарно.
Що ж, друзі, що робитимемо далі?
Багато усього. Так?
Ще і як. Ми так святкуватимемо, що ви забудете, хто з вас хто.
- Круто. - Круто.
Один, два, три.
Це було класно.
Мені не випалило стравохід, а ще я не хочу плакати.
Те саме. Я у своїй стихії.
Потанцюємо? Я б такого від себе не очікувала.
Лише погляньте. Оце нарядився. У тебе після цього Бар-Міцва?
Перевдягнувся, бо пахнув лабораторією.
Іноді люди чіпляються, бо заздрять.
Тобі пасує. Дуже гарний. Рабину сподобається.
Ходімо вип'ємо. Пробував «Секс на пляжі»?
Це нормальне питання 13-річному єврейчику?
Це мій хлопець. Постійно пише.
Непокоїться, бо ти з таким альфа-самцем?
Просто звик, що я вдома.
Питає, як зрозуміти, що спагеті готові.
І чи нормально кидати їх у стіну.
Такі от стосунки. Боже, вони...
Насправді не знаю, які. У мене їх не було. Ти щаслива?
За статистикою я щасливіша, ніж якщо я була б самотньою.
- За статистикою? - Так.
Люди в стосунках мають на 9,3% більший шанс бути щасливими.
Сьогодні знайдемо когось тобі, щоб і ти доповнив статистику.
- Звучить, ніби мене вб'ють. - Певно, ні.
Хоча в тисячі серій «Дати» не так.
Боже.
Це той гарячий кадровик? Чому він тут?
Не знаю. Я відмазався від побачення з ним. Підіграй мені.
Привіт.
Малкольме. Як твоя тітка? Ампутували ногу?
Ще і як.
- Діабет - жахлива хвороба. - Думав, її вкусила змія.
Так і є. Я хотіла зав'язати розмову.
Ненавиджу діабет. А ви?
Жахлива хвороба.
Не хотів переривати. Хотів дізнатися, як твоя тітка.
Я з друзями. Можеш приєднатися до нас.
Іди до них.
Але я збрехав йому. А ще він не любить Елліса. Забагато поганих знаків.
Сьогодні ми забуваємо про всі знаки.
Він милий, і ти йому подобаєшся. Переспіть.
Уся наша сім'я за столом,
наречена кидає букет, який летить до моєї кузини.
І тут невідомо звідки вистрибує своячка, хапає його
й кричить: «Не сьогодні, стерво!»
Боже мій! Це дружина Едді чи Карлоса?
Едді. Звідки ти знаєш імена моїх братів?
Ти згадувала їх, коли розповідала про відпустку.
Ти пам'ятаєш про неї?
Уважно слухаєш.
- Це дивно? - Так. Жінкам таке не подобається.
- Я жартую. Це дуже мило. - Рубс.
Боже, Купере. Як справи?
Чудово. Щойно повернувся з Тихоокеанського верховинного шляху.
Пройшов через Британську Колумбію. Там чудові заходи сонця.
Люблю їх.
Це Джексон. Джексоне, це Купер.
Чула, що Брендон хоче сам залізти на Хаф Доум.
Людина-легенда.
Лізе без підготовки й забиває шлямбур у ключі.
Неймовірно.
Я теж знаю одного Брендона. Вони всі божевільні.
- Хто це? - Він мій друг.
Ми працюємо разом. Будь ввічливим.
Я повернуся до столу,
але той маршрут закінчується на кордоні з Канадою.
Якщо хочеш повихвалятися, вивчи терміни.
Повторюйте за нами. Руки вгору, руки вниз.
Ось так, розслабтеся.
Не соромтеся, рухайте стегнами.
Майже вийшло. Відчуйте ритм.
І рух тазом.
Засуньте повітрю.
Жахлива вечірка.
Ми вас засудимо. На це буде весело дивитися.
О ні, поліцаї тягнуть мене в Тауер.
Покличте мого тата, Ерла Ґрея! Та брата, Біг Бена!
Неймовірно. Щось англійське.
Паддінгтон.
В яблучко.
Я телефоную 911.
Чекай, ніхто нікого не заарештовуватиме. У нас ще є плани. Так, Анно?
Звісно.
- Так, Еллісе? - Так. Так, Анно?
Думаєш, варто сказати їм
про вечірку в барі, де зараз Джексон?
Так, твоя правда.
Скажемо чесно. Ми затримували вас, щоб підготувати справжню вечірку.
Справжню?
Так, у барі з купою інших людей, які вітатимуть вас.
Звучить круто.
Гаразд, зачекайте, ми одягнемо святкові уггі.
Як можна жартувати з британців? Яка в них культура?
«Я їм величезні порції, а історія почалася 50 років тому».
Жахливо.
А я провів день у гробі з Девідом Блейном.
Шість хвилин.
Але ми були дуже близько.
Не хочу перебивати. Вони теж з відділу кадрів?
Ні. Віриш чи ні, але я не лише кадровик. Ми ще досліджуємо бджіл.
Так, ми любимо бджіл.
- Круто. - Так і є.
Хіба що ти думаєш, що вивчення, леліяння та збереження
найважливішої комахи планети - не круто.
Можемо поговорити не про бджіл?
Так, можу відпочити від них.
А бджоли не відпочивають.
Не хвилюйся через Купера. Він не до смаку Рубі.
Схоже, що до смаку.
Вони спали, але нічого серйозного не було.
- Рубі казала, що він управний у ліжку. - Не допомогло.
Може, краще повернутися. Тато сказав би так.
«Джексоне, випрямися й повертайся.
Не втрать мої гени. Я знаю все про все».
Може, варто прислухатися до цього голосу.
Так. Купер не кращий за мене.
Так. Що в нього є, чого в тебе немає?
Так.
Власне,
у нього є Рубі.
Ти мені подобаєшся. Я хочу сказати тобі правду. Моя тітка померла.
Боже, Малкольме. Ти в нормі?
Так. Вона померла десять років тому зі всіма ногами.
Я збрехав, бо хотів скасувати побачення через те, що ти ображав Елліса.
Доволі сильна реакція. Ти, певно, турбуєшся за нього.
У дитинстві мені не вистачало уваги тата, тож Елліс допомагав мені.
Він навіть дав мені першу роботу, тож, так, я, мабуть, занадто його ідеалізую,
але він змінив моє життя.
Ви з друзями могли б назвати його моєю маткою.
Привіт усім, прийшли винуватці свята - Чез та Тіджей.
Збирайтеся святкувати, адже ми запросили вас саме на їхнє свято.
Я пригощаю.
Малкольме, сюди.
Тобі треба йти?
Ні. Мені подобається з тобою спілкуватися.
Усе гаразд. Просто йди.
Дякую, що зрозумів мою потребу.
Я тут.
Боже мій. Тут так весело.
- Що саме? - Усе, Малкольме.
Відійдіть.
Не збирайтеся біля почесних гостей. Усі матимете шанс.
Хто ці люди? Я не бачу знайомих. Ти запросив Джуліана?
Ми думали про це, але ми не хотіли псувати сюрприз,
тож запросили лише незнайомих.
Заведете нових друзів. Як от Малкольм. Він дуже дружній, так?
Так. Ваш улюблений колір?
- Маджента. Дякую, що спитав. - Мій теж.
Не може бути.
Це правда. Але трохи світліший.
А світліший - це не фуксія?
Ні. А ви принесли торт?
Це день народження. Має бути торт.
Принесли. Піду візьму його.
Кляті іменинники.
Який твій улюблений колір?
О ні. Не змушуйте обирати.
- Доведеться. - Нас же змусив.
Синій.
- Синій? - Неймовірно.
Візьмемо тобі випити.
Принесемо чогось блакитного.
- Боже мій, як ти це зробив? - Запитав щось про них.
Я люблю алкоголь. Він мій друг.
Він пригнічує біль.
Чи посилює. Не знаю.
Шкода, що так вийшло.
Ми не в стосунках. Вона може робити, що хоче.
Я думаю, що ти набагато кращий, цікавіший та незвичніший,
ніж Купер може бути.
Дякую. Ти теж чудова, цікава та незвична.
Дякую.
Потанцюємо?
Усю ніч запрошую людей. Ніхто не хоче.
Тут не зовсім вийде танцювати. Хочеш млинців?
Я дуже люблю млинці.
Я знаю одного хлопця - Денні. Він завжди робить млинці.
Ти знаєш Денні? Круто. У нього аж вісім сиропів.
Денні - скарбниця сиропів.
Підемо до нього?
Так, але зачекай, «Кранк Джус» рветься назовні.
Я піду заплачу. Позмагаємося, хто перший?
Це тупо. Уперед!
Джексоне.
Тату? Що ти тут робиш?
Шукаю торт для близнюків.
Я не про те питав.
- Як справи з Рубі? - Вона пішла з іншим хлопцем.
Добре.
Я не проти. Але скажи, що я зробив не так.
Я мав бути впевненішим, мав зупинити її,
стояти рівніше, змінити зачіску.
Ні, усе чудово.
- Чому? - Бо в цьому суть життя.
Не боятися, пробувати різне. Завжди хотів, щоб ти був таким.
Усе проходить. Поглянь на мене.
Я збив близнюка, а тепер шукаю торт.
У всіх є проблеми.
Це було напрочуд гарне повчання. І жодного осуду.
Вибачте, торта немає.
Вибачення прийняті.
Привіт, Еллісе. Боже. Нам потрібно на роботу?
Бо напідпитку дослідження цікавіші.
Так і є. Але я піду на кухню шукати святковий торт.
Хоча я й не впевнений у навичках
чоловіка, що готує начос у казані.
Навіщо твоєму тату торт?
Не знаю. Чому він щось робить?
Привіт!
Рубі. Я думав, ти пішла.
З Купером? Ні. Садила його в «Убер».
Ти думав, що я кину тебе посеред розмови й піду з якимось хлопцем?
Ну, це не був якийсь хлопець. Це ж Куп.
Він блукав Канадою й думав, що ходить Верховинним шляхом.
Джексоне, мені було весело з тобою.
Мені теж було весело.
Ми з Луною йшли по млинці. Хочеш з нами?
Я, певно, лишуся тут. Побачу, як справи в Малкольма.
- Ти впевнена? - Так.
Завжди хотіла вивчити довше рукостискання.
Ідіть розважайтеся. Так.
Візьмемо млинці?
Або пропустимо млинці.
Можна й так.
Кальмар? Було весело.
А ти не схожий на версію себе з фанфіку Анни.
Ти пишеш про мене?
Боже, я вампір?
Ти програватимеш іншим вампірам.
Але добре, якщо мовчатимеш, я зроблю тебе вампіром.
Ура.
З днем народження! Торти були лише м'ясні.
Бо сильним чоловікам потрібно їсти м'ясо.
- Нас назвали сильними? - Клас.
- Ми тренуємося. - Добре, що це видно!
Ура!
КОЛИ БУДЕШ УДОМА?
УЖЕ ЙДУ
Поглянь, ті диваки танцюють з нашими.
- Сьогодні ми завели нових друзів. - Так і є.
- Мабуть, важко не мати друзів. - Так.
У тебе є друзі?
Мало.
- А в тебе? - Майже немає.
Я дружив з Кеті.
Хвилинку, а ми друзі?
Не знаю. Так?
Ну, ми викрадали та збивали людей.
А ти подав туалетний папір допомоги, коли мене шантажували.
Певно, ми друзі.
За дружбу.
Який твій улюблений колір?
- Не варто. - Хвала Богові.
Ви влаштували чудову вечірку.
Тут весело.
То більше ніяких претензій?
- Так, ми не висуватимемо звинувачень. - Ви - родина.
Сподіваюсь, нас не змусять вигнати тебе.
Дивно, ви ж самі можете зробити вибір.
Так, але нам потрібні гроші.
Ми любимо вас, але й гроші теж.
- Гроші! - Гроші!
Усе буде добре.
Завтра ми добряче попрацюємо й створимо щось чудове,
адже у нас працюють найстаранніші та найвідповідальніші
люди у світі.
Завтра починаємо спочатку.
Не відволікатимемось.
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба