Z té tvé fotky s mísou a jestřábem je virál.
Říkají ti „Čaroděj ze země Gogo“.
Viděla jsem meme, kde ti Strašák nabízí mozek.
Musíme probrat následky.
Posloucháš mě vůbec?
Bože, ty jsi zase v transu?
Je nebezpečný mě rušit.
Utěšoval jsem na stromě s opicemi své vnitřní dítě.
Teď tam s nimi ten kluk zůstal sám.
To mi nezní jako skutečný problém. Na rozdíl od tohohle.
Já vím, je to katastrofa.
Doufal jsem, že mi ty opice poradí, ale mlčely.
Díkybohu za to.
Taky přišla tvá lidská kamarádka Jean.
Není imaginární a je tvá největší spojenkyně v radě,
tak asi jde s nabídkou.
Jean je tady? To je od ní milý.
Já milý lidi rád. Cítím se s nimi v bezpečí.
Super. Skočím pro ni.
A ty zůstaň tady.
Žádné tady neexistuje.
NAMĚKKO
Ahoj. Jdeš si pro kafe?
- Rád bych. - Prosím, posluž si první.
Ty už máš nalito, takže jsi v podstatě byl první ty.
Vskutku. A teď budeš první ty.
Díky.
Jo.
Jsi Malcolm, že jo?
Odjakživa.
Jak to jde v HR? Můžu se zeptat, nebo se to nesmí?
Promiň, budu tě muset nahlásit.
Doufám, že mi nenaplácají.
To bylo přes čáru. Pracuju pro HR.
Promiň. Plácání mě ani nerajcuje.
To bych asi taky neměl říkat. Radši už půjdu.
BIZARNÍ, ŠÍLENÝ, VYŠINUTÝ BLÁZEN
ILUMINÁTI, ATENTÁT NA KENNEDYHO
Jeanie! Strečová Jeanie. Pojď sem.
Tak ráda tě vidím, Ellisi. Jak to zvládáš?
Pořád mi přijde, jako by tu Katie byla. Každý den.
Mně taky. Byla to má nejlepší kamarádka. Uměla rozzářit den.
Ta novinářka tě královsky pomrdala.
- Pořád máš básnický střevo. - Snažím se.
Promiň, že jsem zmeškala radu.
Navážu s tebou oční a něžný fyzický kontakt,
abych vytvořila komfortní spojení, než se pustíme do nepříjemností.
To zní hezky. Kéž bys to taky uměla.
Taky mi na tobě chybí pár věcí.
Ten článek zapříčinil pár nových komplikací.
Podle dvojčat jsi nás ztrapnil a musíme tě nahradit.
Ty zbohatlický rozmachanci.
Zničili pověst všem bílým boháčům.
Vždycky jsem byla na tvé straně,
ale dvojčata to řeší se zbytkem rady a nespokojenost umí být nakažlivá.
Teď tě pustím, ale jen proto, že se mi potí ruce.
Vím, že se vyhýbáš laboratoři.
Musíš se vrátit do práce a ukázat radě pořádný pokrok.
Skvělý nápad. A nejen proto, že to samé říkám už týdny.
Vlastně přesně proto.
Udělám to. Aspoň budu moct být s Jacksonem.
Ale co dvojčata? Nedají mi pokoj.
Ty šmejdy nech na mně.
Zjistila jsem něco, co by je mělo umlčet nadobro.
Povídej.
Ne. Nechám se překvapit.
Řekni mi to. Ne, neříkej.
Díky za podporu a přátelství, Jean. Moc to pro mě znamená.
Anno, Ellis má štěstí, že stojíš při něm.
Díky, Jean.
Tak jo. Fajn.
Jo, to mi stačí. Děkuju.
Jacksone.
- Jean! Bože můj. Rád tě vidím. - Prý tu teď pracuješ.
Táta musí mít radost.
To má, ale neustále mě sráží
cílenými útoky na můj šatník, držení těla a osobnost.
Pověz mi, jak se cítíš?
Páni, rovnou k věci.
Dobrý. Pořád je to těžký. Přichází to ve vlnách.
Jen chci, abys věděl, že kdybys něco potřeboval, stačí říct.
- Na mě moc očního kontaktu. - Tak ho ukončíme. Odpočítám to.
Tři, dva, jedna.
Pořád hraju na harfu. Co se někdy zastavit s flétnou?
Můžeme si zas zadrnkat a zapískat.
To zní skvěle. Ale měli bychom tomu říkat jinak.
Rozděl se, ty blbej nukleoide!
Jo, na co čekáš, ty princátko?
A je to! Některý buňky potřebují popostrčit nadávkou.
Tak co, dáš Jacksonovi další šanci?
- Vážně to chceš řešit? - Jsem v pohodě. Mám svýho kluka ráda.
Brian je solidní. Má mě rád. Chodíme spát nastejno. Co dál?
Určitě je toho víc. Všichni ho máme rádi. I jeho věrný crocsy.
- To o něm neříkej. - Co?
- Že je ubožák. - To jsem neřekla.
- Přišlo mi to tak. - Jen jsem zmínila crocsy.
Přestaň mu tak říkat.
Už je mi to jasný. Řekneš „ubožák“, slyším „ubožák“.
Sakra! Teda „crocsy“. Řekneš „crocsy“, slyším „ubožák“.
Vím, co si myslíš o těch pitomých botách, který tahá všude.
Takže ty a Jackson?
Líbí se mi. Na nic si nehraje, což je fajn.
Takže jestli ti to určitě nevadí...
- Dobře, nic s ním nebude. - Sama víš, co je pro tebe nejlepší.
Dobré ráno, dámy. Co je nového?
Říká se, že jsem zabouchlej do kluka z HR.
- Páni, měl bys ho vzít na rande. - Nemůžu.
- Posero. - Trapáku.
Je to risk. Pracuje v HR.
Mohl by mě nahlásit sám sobě a komu pak asi uvěří?
Je to riskantní.
Co ověřit vědecky, jestli se mu líbíš?
Sestavíme empirickou metodologii na určování míry jeho zájmu
k eliminaci rizik.
A pak na to můžete vlítnout.
To já rád. Promyslím to.
- Posero! - Trapáku!
- Ahoj, vědátoři a vědátorky. - Pořád nás nezná jménem.
Dnes je velký den. Ellis je zpět. Žádné odbíhání ani vedlejší projekty.
- Omezuju rozptylování. - Na žádný.
Už jsem se začínal bát, že člověk, se kterým bydlím,
bude pracovat v jiný místnosti než já.
Fajn. Mám pár nápadů, se kterými bychom mohli začít.
Výborně.
Bavte se, zatímco budete kapat tekutiny do tekutin a pozorovat je.
Nemám tušení, co tu děláte. Jdu zatočit s dvěma lejnama.
Došlo mi, že neznáte potřebný kontext.
Jdu se postavit odporným mužům. Radši dělejte vědu.
- Nepotřebuju hlídat. - Chci tě vidět kouzlit.
Dobře. Vím, že sledujete reakci uhlíku, tak mě napadlo něco šílenýho.
Kdybychom
dostali nějakou
oxidačně redukční látku
na anodu.
Tati, ty brečíš?
Ne. Proč bych brečel? Jsem v pohodě.
Takže...
Ta anoda...
- Že by ty buňky byly tak krásný? - No tak, tati. Co se děje?
Nic. Jen pracuju v laborce.
Co se projít?
Ne. Žádný rozptylování.
Dobře. Nevím, co se děje,
ale mám pocit, že to odeznívá. Dejte mi chvilku.
- Co tady děláš? - Jo. Co tady děláš?
Musíme si promluvit.
- To je náš dům! - To je náš dům!
- Koukejte přestat dusit Ellise. - Nikdy.
Když začínal, táta mu půjčil peníze,
ale když chtěl půjčit táta, Ellis mu nedal ani cent.
- Chtěl kontaktní tygří zoo. - Pořád to byla firma.
Bylo to nemorální a váš táta o tygrech nic nevěděl.
Zníš jako naše matka.
Ta ženská tátovi nikdy nevěřila.
- Proč se nemstíte jí? - Je to naše máma. Jsi normální?
Jo, já jsem tady idiot.
Zpátky k věci.
Zjistila jsem o vás něco, co by vás mohlo velmi ponížit.
Účastníte se extravagantních orgií s dalšími zbohatlíky,
kde si vyměňujete tělní tekutiny a chabý politický názory.
Výsměch. Děláme do technologií.
Tys řekl „výsměch“?
Jo, vysmíval jsem se ti. Tak se to dělá.
Ne, nedělá. Neříká se „výsměch“. Vyjadřuje se to zvukem.
To není pravda. Výsměch.
- Jsi v pořádku? - Takhle se to dělá.
Vím, že se za ty orgie nestydíte, ale jsem si jistá,
že až vaši ubozí a dementní kámoši uvidí tohle, už vás nepozvou.
Hráli jste otce poutníky.
Vychutnávám si vymanění z tyranie anglikánské církve.
A já tluču máslo.
Kdes to vzala?
Mám za souseda milého 14letého chlapce,
který si libuje v ruinování lidí.
Tak jsme hráli poutníky. No a co? Lidi poutníky žerou.
Vynalezli Ameriku.
To prokazatelně není pravda.
A krom oslavování rasistických, genocidních kolonizátorů
vaše historická skupina nepřijímá ženy. To může některé ženy urážet.
Možná i některé z těch, které navštěvují vaše úžasné orgie.
Má pravdu. Ženský, co chodí na orgie, jsou na diskriminaci háklivý.
A ženský jsou na orgiích to nejlepší.
Kdo by s náma pak měl sex? Jen Julian?
Dejte Ellisovi pokoj.
Pokud ne, pustím to ven a už si s nikým tělní tekutiny nevyměníte.
MÉ DRUHÉ AUTO JE HARFA
Jacksone, přestaň.
Jmenuje se to „V slunečním svitu“, ne „V černočerné temnotě“.
Zkoušel jsem se schovat za hudbu, ale flétna hraje jen pravdu.
Nástroje odhalují naše nitro.
Radši jsem nehrála manželovi, když jsem spala s trenérem.
Mám strach o tátu.
- Dneska nebyl k utěšení. - Pokusil ses mu pomoct?
Nechce mou pomoc. Sám mi rád radí,
ale když se mu snažím cokoli říct já, jen se povýšeně usmívá.
Nějak tahle.
Asi je toho na něj moc.
Napadá tě ještě někdo, na koho je toho moc?
Panebože. Jasně, každej den.
- Myslíš mě? - Ano.
Když jste na tom stejně, možná bys mu mohl pomoct.
Naběhl jsem si.
Laboratoř byla vždycky moje útočiště. Cítím se tam jako doma.
Proto mě to tak děsí.
Co když se to stane znovu? Co když se tam nemůžu vrátit?
A když ne, kdo vlastně jsem?
- Dáš mi napít kakaa? - Vždyť jsi ho nechtěl.
Já nevěděl, že máš marshmallows.
Já tě znám. Dám ti usrknout a vypiješ mi ho celý.
Nevypiju. Slibuju. Stejně je moc horký.
Jeden srk, nic víc.
Srknu si. Trochu čokolády.
Děkuju.
To už...
To stačí!
- Nechals mi jeden marshmallow. - Tys mi fakt dal srknout!
Dobře, vraťme se k tvému problému. Třeba potřebuješ na chvíli pryč.
Co vyrazit na výlet? Nikdy mě nikam nevezmeš.
Ahoj, tati.
A Leslie. Jak jinak. Ahoj.
Zdravím, mladíku. Zrovna řešíme dovolenou.
- Třeba ve Španělsku. - Ibiza?
- Jo, kolébka civilizace. - Tam vymysleli DJ.
Ne, zapomeňte na to.
- Jak se cítíš? - Pořád otřesený.
Ani nevím, proč jsem brečel. Najednou mě to přepadlo.
Poradím ti, co dělám já, když je toho na mě moc.
- Vážně? Co? - Chci ti to říct,
ale slib mi, že se nebudeš zase povýšeně smát,
jak to občas nebo vždycky děláš.
- To přece nedělám, Jacksone. - Děláš to zrovna teď.
Špatně to chápeš, kamaráde.
Víš co? Zapomeň na to.
Dobře, nebudu dělat, co nedělám. Povídej.
Fajn, řeknu ti to, ale je to fakt osobní a trapný.
Jestli chceš mluvit o masturbaci, tady nemáme předsudky.
Ne.
Když to na mě padne, pořádně se štípnu do zadku.
Zní to hloupě, ale funguje to. Ta bolest mě vrátí na zem.
Moc si tvojí rady vážím. Vyzkouším to. Díky.
Není zač.
Vy dva jste úžasní. Kvůli tomuhle dělám rodinnou terapii.
Ne, aby na mě pacienti křičeli, ať se proberu.
Ahoj. Všechno v pohodě? V laboratoři prý včera stříkaly emoce.
Trochu, ale Jackson mi pomáhá. Jak to jde s dvojčaty?
Dvojčata chodí vždycky po dvou a já zaplácla dvě mouchy jednou ranou.
Protože jsou dvojčata a já skládám rýmy.
To bylo úchvatný.
- Čekali jsme, že tu budeš. - U sebe v kanceláři?
Vy jste ale hlavičky.
Chtěli jsme tě přepadnout jako ty nás.
Jo, jako ty nás.
Co přejít k věci, než zapomenete, proč jste tady?
Nezapomeneme.
Už vím.
Píšeš super trapnou fanfikci o svý práci a my ji našli.
- O tom nic nevím. - Nabourali jsme se ti do počítače.
Děláme do technologií, takže známe lidi, co tohle umí.
Co by na tvoje mistrovský dílo asi řekli kolegové?
„Díkybohu za Annu.“
Ale ne.
„Bylo to jen další ráno v Dragonu, ale Anna vypadala obzvlášť úchvatně.“
Dobré ráno, Anno. Moc ti to sluší. Jako vždy.
- Děkuji, vědátorko. - Není zač.
A přestanu tak vyvádět, že nás neznáš jménem.
Je naše vina, že máme tak zapomenutelná jména.
Jsi chytrá a myslí ti to.
Anno, vzpomněl jsem si, jak jsme prohodili
sloupce ve finančních výkazech, ale tys to napravila.
Měl jsem tě mnohem víc pochválit.
Jsi chytrá, myslí ti to
a je na tebe hezký pohled, jestli rozumíš.
Vím a rovnou na to zapomeň.
Nikdy neříkej nikdy.
- Chceš slyšet píseň, co jsem ti složil? - Další? Tak jo.
Chvalme Annu, za každou výplatu i kus banánu.
Jo, Anna je vyvolená, našeho obdivu hodna jediná.
Je těžké být skromný, když mám za šéfovou bohyni.
Prosím, dost.
Pokud to pustíme ven, nikdo tě nebude brát vážně.
Zkus vést firmu, kde si tě nikdo neváží.
- My to známe a stojí to za prd. - Co chcete?
Jestli zveřejníš jediný záběr, jak tlučeme máslo,
každý tady dostane kopii Díkybohu za Annu.
Fajn, vy pitomí koloniální farmáři. Neprozradím vás.
Dobře. Držíme se navzájem v šachu a my se vrátíme k ruinování Ellise.
Za tátu.
- Za tátu - Zmizte.
Ach jo.
Rozsáhlým výzkumem jsme došly ke spolehlivé metodě,
jak zjistit, jestli se tomu klukovi líbíš.
Proměnná A jsou tyhle žmolky.
- Proměnné B a C jsou alternativní smetí... - Prosím vás.
Zkusíme, jestli ti ty žmolky sundá.
Upravování potenciálního partnera je projev zájmu.
Takže když se tě dotkne, poznáš, že se mu líbíš.
To je skvělý.
I když nedávno jsem taky mámě sundal bordel z blůzy.
Tak jo, kámo. Jdeme na to.
- Věda dělá svět lepším. - Jaderné zbraně.
- Jo. - Dobré ráno.
Dobré ráno. Připravené do práce?
Mám nový nápad k fázování uhlíku.
Díky, ale obejdu se bez nich.
Včera jsem dostal radu od jednoho výjimečného chlapce.
Skvělý. Vůbec netuší, o kom mluvíš.
- Dojdu pro pipety. - Pomůžu ti.
Těším se, až vyzkouším ten zadek.
Nemyslel zadek tak, jak si představujete.
Jde o jeho využití ke zlepšení nálady.
Využít ho, abyste dosáhly.... Sakra, tati.
Tak jo. Napadlo mě,
že když obrátíme...
anodu, můžeme urychlit...
No tak.
- Tati? - Ne, zabírá to. Funguje to skvěle.
Oxidačně redukční látku...
To byl můj nápad. Nashle zítra.
- Tati. - Nezvládl jsem tvoji štípací techniku.
Že něco funguje na mě, nemusí to nutně zabírat na tebe.
Chtěls mi pomoct. Vím, že je to pro tebe těžký.
Nechtěl jsem tě zklamat.
Toho se nemusíš bát.
Chlapče můj.
- Protože mě zklamáváš každý den. - Pěkný.
Co mám dělat? Když se nevrátím do laboratoře, tvá matka mě zabije.
Strašně jí na tom projektu záleželo.
Když tě zabije, bude tě mít na krku.
A podle mě si užívá klidu. Nanejvýš tě bude strašit.
Nechci se vzbudit s tím, že mi bude poletovat nad postelí
a křičet s čelistí v ruce, že jsem ji zklamal.
Napadlo tě někdy, že na sebe možná tak tlačíš,
protože nechceš zklamat mámu?
- Proč to mám jen v laborce? - To ten projekt.
Bojíš se, že tím ji zklameš nejvíc.
- Panebože! Proč nás to nenapadlo? - Mě jo. Teď.
Už to chápu.
Copak to nechápeš? V laboratoři ji můžu zklamat nejvíc.
Nedělej, že je to tvůj nápad. A mámu nezklameš.
Říkávala: „Zklamat můžeme jedině tím, že se vzdáme.“
Máš pravdu.
Ne. Ona má pravdu.
Ne. Já mám pravdu.
Nevzdám se. Snad ses dneska něco naučil.
Ahoj. Co táta?
Bude v pohodě. Zjistil jsem, kde je problém, on si připsal zásluhy.
- Jako to teď děláš ty? - Bože, je to dědičný.
Co to...
Mělas tam žmolek.
Tak jo.
Byl to jen žmolek. Nic to neznamenalo. Věda je pitomá.
Ne, věda je chytrá.
Proč jsi celá mokrá?
- Dělám, co můžu. - Aha.
Myslím, že bys měla zase někam vytáhnout Jacksona.
Je to fajn kluk. Do toho.
- Určitě? - Jo.
Líbí se mi? Trochu.
Znamená to, že kvůli němu odkopnu Briana?
- Tak co? - Ne.
Pozvi ho na rande.
Jestli ti to nevadí, udělám to.
Dobře. Děkuju.
Ruby? Luno? Je tu někdo nahatej?
Můžeš se podívat. Už jsme si stihly zakrýt prsa.
Test zabral. Fešák z HR se na žmolek chytil, tak jdeme na rande.
Odcházíme za pět minut.
Bylo by divný otřít se o Ellise, abych voněl jako on?
Jo, ale tvoje posedlost je divnější.
Nejsem jím posedlej.
Už jsem ho dnes dvakrát objal, takže to asi stačí.
Ahoj. Tak vyrazíme na ten drink?
To si piš. Právě mi psal Ellis.
Chce, abych jeho jestřába zaregistroval jako služební zvíře.
Občas je to s ním těžký.
- Cože? - Ellis. Občas je to s ním těžký.
Nevyšlo to. Moc varovných signálů.
- Tady jsi. - A neroním slzy.
Znamenitě. Jak jsi to...
Pojď sem. Podívej na to.
- Vidíš to? - Ne.
- Ta šmouha? Na co že se koukám? - Je to průlom.
Povídej.
Díváš se na částici betonu vyrobenou čistě ze skleníkových plynů.
Zvládli jsme to. A to je teprve začátek.
- Panebože, to je úžasný. - Že jo?
Koukni na sebe. Usmíváš se.
Neměla bych. Nedokázala jsem setřást dvojčata.
Dostali se k něčemu, co by mě mohlo ztrapnit.
Trapnějšího
než schovávat se pod částečně neviditelným pláštěm
s mísou a jestřábem na hlavě?
Píšu fanfikci o práci.
- To nemusí být nutně... - Všichni mě v tom světě uctívají.
Dokonce zneškodním bombu.
Dám ti za přečtení 40 000 dolarů.
Ne. Říkám ti to pro případ, že to dvojčata zveřejní.
Abys nebyl překvapenej.
Jak já je nenávidím.
Hajzlové. Jedna věc je jít po krku mně, ale tebe by měli nechat na pokoji.
Měli bychom jim to oplatit.
Máme v mrazáku neštovice.
Mám na mysli něco jinýho, ale oceňuju tvou neadekvátní reakci.
Takže přidržíš konec a přehodíš roli přes barák?
A přes keře a stromy. Přes všechno.
Bože můj. To je vzrůšo.
Jdeme si pro vás!
Když zaprší, nedá se to uklidit.
Bože, doufám, že bude pršet.
Déšť!
Dobře, dost ječení. Už tam budeme.
Světla.
Plížíme se tmou jako kočka.
Jednoho jsi asi srazil.
Překlad titulků: Anna Farrow