Твоє фото з мискою та яструбом завірусилося.
«Чарівник країни Щось».
Є навіть мем, де опудало дає тобі мозок.
Потрібно щось з цим робити.
Ти мене слухаєш?
Боже, ти знову в медитативному трансі?
Небезпечно мене так висмикувати.
Моє внутрішнє дитя було на дереві з мавпами.
Тепер хлопчина лишився сам з ними.
Це несправжня проблема. На відміну від, скажімо, цієї.
Знаю, це катастрофа.
Я сподівався, що мавпи дадуть поради, але вони мовчали.
Ми всі цінуємо мавп.
До речі, тут твоя справжня подруга, Джин.
Вона не уявна, а також твоя союзниця в раді,
може, вона щось запропонує?
Джин тут? Вона така хороша.
Люблю хороших людей. Мені з ними комфортно.
Чудово. Я поїду за нею.
Слухай. Лишайся тут.
Немає ніяких тут.
НЕСТАБІЛЬНИЙ
Привіт. Ти береш каву?
- Я б хотів. - Будь ласка, після тебе.
У тебе є кава. Тож фактично ти був до мене.
Так. А тепер ти перший.
Дякую.
Так.
Ти Малкольм, так?
Відколи себе пам'ятаю.
Як там у відділі кадрів? Можна питати чи ні?
Вибач, доведеться доповісти про тебе.
Мене ж не відшмагають.
Це вже занадто. Я працюю у відділі кадрів.
Мені навіть таке не подобається.
Мабуть, таке казати теж не дуже. Я піду собі.
ЕЛЛІС ДРЕҐОН ДИВНИЙ, БОЖЕВІЛЬНИЙ
ІЛЮМІНАТ, ҐРЕССІ НОЛЛ
Джин! Джин-Тонік. Ходи сюди.
Я так рада тебе бачити, Еллісе. Як у тебе справи?
Я щодня й щохвилини відчуваю присутність Кеті.
Я теж. Вона була моєю кращою подругою. Така світла людина.
Репортерка насадила тебе на свій Кінг-Конгський член.
- Бачу, ти досі пишеш вірші. - Я намагаюся.
Вибач, що не прийшла на нараду.
Я збираюся встановити м'який зоровий та тактильний контакт,
щоб створити зручну атмосферу для обговорення неприємного.
Звучить гарно. Хотілося б, щоб ти теж так робила.
Я теж багато чого хотіла б від тебе.
Стаття створила додаткові ускладнення.
Близнюки кажуть, що тебе треба звільнити за осоромлення компанії.
Вишкребки трастового фонду.
Через них не можна бути багатим білим.
Еллісе, я завжди була на твоєму боці,
але близнюки можуть передати невдоволення іншим членам правління.
Гаразд, я відпущу, але тому, що руки спітніли.
Ти майже не був у лабораторії.
Тобі потрібно повернутися до роботи й показати раді результат.
Чудово. І не тому, що я казала те саме кілька тижнів.
Хоча ні, тому.
Я зроблю це. Ще й з Джексоном побуду.
А як щодо близнюків? Вони не зникнуть.
Залиш цих телепнів мені.
Я відкопала інформацію, яка змусить їх замовкнути.
Розкажи.
Ні. Я хочу здивуватися.
Ні. Розкажи. Ні. Не треба.
Дякую за твою підтримку та дружбу. Вони дуже важливі для мене.
Анно, Еллісу пощастило, що ти на його боці.
Дякую, Джин.
Гаразд. Дуже добре.
Так, досить з мене. Красно дякую.
Джексоне.
- Джин! Боже мій. Радий тебе бачити. - Я чула, ти тут працюєш.
Тато, певно, у захваті.
Так, хоча не дає радіти мені
постійними атаками на мій стиль, поставу та особистість.
Розкажи, як ти почуваєшся?
Ого, одразу так.
Я почуваюся добре. Але мені важко. Настрій чергується.
Просто щоб ти знав: якщо тобі щось потрібно, я допоможу.
- Забагато зорового контакту. - Тоді досить. За моїм рахунком.
Три, два, один.
До речі, я ще граю на арфі. Може, якось зіграємо дуетом.
Легендарний дует струнно-духових.
Звучить чудово. Але назва потрібна краща.
Розділяйся, клятий нуклеоїд!
Чого чекаєш, мазаний принце?
Є! Деякі клітини потрібно присоромити, щоб вони ділилися.
То що думаєш? Даси Джексону ще один шанс?
- Хочеш про це поговорити? - Так. Я задоволена своїм хлопцем.
Браян чудовий. Він мене любить. Ми лягаємо спати в один час. Що там ще?
Упевнена, це не все. Ми любимо Браяна та його «Крокси».
- Не називай його так. - Як?
- Невдахою. - Я не казала такого.
- Закладаюся, що казала. - Я лише «Крокси» згадала.
Не називай його так.
Я зрозуміла. Коли ти кажеш невдаха, я чую невдаха.
Чорт! «Крокси». Коли кажеш «Крокси», я чую невдаха.
Я знаю, що ти думаєш про ці штуки, які він носить усюди.
То що там з Джексоном?
Він мені подобається. Він незвичайний, і це добре.
Тож якщо ти впевнена, що все гаразд...
- Добре, я не піду з ним на побачення. - Як хочеш.
Доброго ранку, леді. Що нового?
Ходять чутки, що я запав на хлопця з відділу кадрів.
- Боже, запроси його на побачення. - Не можу.
- Боягуз. - Відстій.
Небезпечно. Він кадровик.
Якщо я йому не подобаюся, він доповість собі про мене.
Дійсно ризиковано.
А якщо дослідимо, чи подобаєшся ти йому?
Застосувавши емпіричну методику, ми можемо дізнатися його інтереси.
Усунути ризики.
Тоді зможеш сміливо підкотити до нього.
Люблю катати. Але дайте подумати.
- Боягуз! - Відстій.
- Привіт, науковці та науковиці. - Досі не знає наших імен.
Великий день. Елліс у лабораторії.
І не через сторонній проєкт.
- Не відволікаюся. - Ніяких відволікань.
Чудово. На секунду я подумав, що той, з ким я живу,
працюватиме в окремій кімнаті.
Гаразд, у мене є деякі ідеї, які зададуть хороший старт.
Дуже добре.
Що ж, веселого накладання штучок на штучки й спостереження за цим.
Я не знаю, що тут відбувається. Піду розбиратися з тваринами.
Я тут зрозуміла, що не надала контексту.
Піду розбиратися з жахливими близнюками. Досліджуйте.
- Не ходи за мною. - Хочу побачити магію.
Гаразд. Я знаю, що ви відстежували реакцію вуглецю, тож у мене є ідея.
Якби ми могли
запустити
окисно-відновну реакцію
на аноді.
Тату, ти плачеш?
Ні. Чому б це я плакав? Я в нормі.
Отже...
Анод...
Може, клітини занадто гарні?
Старий, що таке?
Нічого. Працюю в лабораторії.
Може, прогуляємося?
Ні. Ніяких відволікань.
Гаразд. Не знаю, що відбувається,
але, здається, це закінчується. Дайте хвилинку.
- Що ви тут робите? - Так. Що ви тут робите?
Треба поговорити.
- Агов, це наш дім. - Це наш дім.
- Відчепіться від Елліса. - Нізащо.
Тато позичив Еллісу гроші на компанію,
а коли тато хотів заснувати свою, Елліс не позичив йому.
То зоопарк для пещення тигрів.
Не зоопарк, а компанію.
Це аморально, а ваш батько не знав нічого про тигрів.
Кажеш, як наша мама.
О, ця жінка. Вона ніколи не вірила в батька.
- Чому б не діставати її? - Вона наша мама. Що з вами таке?
Так, це я тут ідіотка.
До справи.
Я дізналася про вас деяку дуже неприємну інформацію.
Ви відвідували незвичайні секс-вечірки з іншими багатіями,
де обмінювалися тілесними рідинами та політичними думками.
Фирк. Ми працюємо з технологіями. Звична справа.
Ви щойно сказали фирк?
Так. Я фиркаю. Люди так фиркають.
Ні. Люди не кажуть фирк. Фиркання - це незадоволений різкий видих.
Не правда. Фирк.
- Ви в нормі? - Оце фиркання.
Знаю, що вас не турбують секс-вечірки, але впевнена,
що ваші занудні друзі з деменцією не запросять вас, коли побачать це.
Названі батьки-пілігрими.
Я насолоджуюся свободою від тиранії англіканської церкви.
Я збиваю масло.
Де ви це взяли?
Моя сусідка - чудова дівчинка,
яка у вільний час збирає компромат на людей.
Ми вдаємо батьків-пілігримів. І що з того? Люди їх люблять.
Вони винайшли Америку.
Це брехня. Об'єктивно.
Окрім прославлення кровожерливих колонізаторів-расистів,
ваше суспільство забороняє жінок.
А деякі жінки можуть образитися.
Може, навіть деякі жінки, які відвідують ваші вечірки.
Вона має рацію. Ті жінки серйозно ставляться до дискримінації.
А вся суть наших вечірок у жінках.
Якщо розізляться, з ким ми спатимемо? З Джуліаном?
Відчепіться від Елліса.
Інакше я це зіллю, і ви назавжди зав'язнете у власних тілесних рідинах.
МОЯ ІНША МАШИНА - ЦЕ АРФА
Джексоне, годі.
Назва пісні - «Іду в сонячному світлі», а не «Темрява наступає».
Так, я намагався приховати емоції, але флейта видуває лише правду.
Наші інструменти розкривають усе про нас.
Тому я не грала чоловіку, коли шпехалася з тренером.
Я хвилююся за тата.
- Він плакав у лабораторії. - Ти намагався допомогти?
Він не хоче. Любить лише мені вказувати,
але коли я кажу йому щось, він зверхньо посміхається.
Якось так.
Він спантеличений.
Може, знаєш ще когось, хто іноді спантеличений?
Боже мій. Так, щодня. Так.
- Це ж я, так? - Так.
Оскільки проблема у вас одна, можеш йому допомогти.
Сам напросився.
Для мене лабораторія завжди була найбезпечнішим місцем. Я ніби вдома,
і саме тому мені так страшно.
А якщо повториться?
Якщо я не зможу повернутися туди?
А якщо я не зможу повернутися в лабораторію, то хто я?
- Можна ковток какао? - Ти казав, що не хочеш.
Я не знав, що в тебе є маршмелоу.
Я знаю тебе. Дам спробувати, а ти все вип'єш.
Ні! Обіцяю. Воно все одно гаряче.
Лише ковточок.
Ковточок. Трохи шоколаду.
Дякую.
Годі!
- Ти залишив маршмелоу. - Не вірю, що ти повівся.
Гаразд, зосередимося на проблемі. Може, тобі варто відволіктися.
Поїдемо в подорож? Ти мене нікуди ще не возив.
Привіт, тату.
І Леслі. Звісно. Вітаю.
І тебе вітаю, юначе. Ми говорили про подорожі.
- Полетимо в Іспанію? - Ібіса?
- Так, колиска цивілізації. - Там винайшли діджеїв.
Ні, не варто.
- Як почуваєшся? - Досі нестабільно.
Не знаю, чому плакав. Мене накрили емоції.
Я знаю, що робити, коли так почуваюся.
- Справді? Що? - Я б хотів сказати.
Але пообіцяй, що не посміхатимешся зверхньо,
як ти це зазвичай робиш.
- Джексоне, я не роблю так. - Ти зараз це робиш.
Ти помиляєшся, друже.
Знаєш що? Просто забудь.
Гаразд, не робитиму, чого не роблю. Що там?
Добре, скажу тобі, але це дуже особисте, а ще це ніяково.
Якщо хочеш поговорити про мастурбацію, усі зрозуміють.
Ні.
Коли мене переповнюють емоції, я щипаю себе за дупу. Тупо, але працює.
Біль змушує думати лише про нього.
Дякую, що поділився зі мною. Я спробую. Дякую.
Прошу.
Ви такі чудові. Ось чому я став сімейним психотерапевтом.
А не щоб пацієнти кричали на мене й казали прокинутися.
Агов. Усе добре? Я чула, що ти трохи розчулився в лабораторії.
Трохи. Джексон мені допомагає. Як там з близнюками?
Ну, у слові близнюки є слово близько, а що ще близько? Перемога.
Оце я каламбурниця.
Це було смішно.
- Ми знали, що ви будете тут. - У моєму офісі?
Які ви розумні.
Ми хотіли захопити вас зненацька, як ви це зробили.
Як ви зробили з нами.
Переходьте до справи поки не забули, для чого тут.
Ми не забудемо.
Я згадав.
Ви пишете ніякові фанфіки про офіс, а ми знайшли їх.
- Не розумію, про що ви. - Ми знаємо, що вони ваші.
Ми працюємо з технологіями, тож знаємо потрібних людей.
Усім працівникам цікаво було б почитати ваші творіння.
«Дякую Богу за Анну».
О ні.
«Це був звичайний ранок,
але Анна мала сліпучий вигляд».
Вітаю, Анно. Ви така гарна, як і завжди.
- Дякую, науковиці. - Будь ласка.
Я перестану перейматися тим, що ви не знаєте наших імен.
Ми самі винні, що вони такі невиразні.
Ви дуже розумна.
Анно, я тут згадав, як у майновому звіті
змістилися колонки, а ти помітила й виправила це.
Я був дурнем, коли не цінував тебе.
Ти дуже розумна
та приємна оку, якщо розумієш, про що я.
Я розумію. Цього ніколи не станеться.
Усе можливо.
Анно, можна заспівати тобі пісню?
Ще одну? Гаразд.
Усе завдяки Анні Усі наші гроші та банани
Так, милуємося лише Анною
Працюємо покірно Адже керує тут богиня
Будь ласка, годі.
Якщо про це дізнаються, з тебе всі сміятимуться.
Покеруйте компанією, де всі вас зневажають.
- Ми вже так робили. Жах. - Чого ви хочете?
Якщо викладете хоч одне фото, де ми перевдягнуті,
усі в офісі отримають копію «Дякую Богу за Анну».
Гаразд, кляті фермери-колоністи. Ви в безпеці.
Чудово. Ситуація патова, тож ми повернемося до знищення Елліса.
За батька.
- За батька. - Ідіть уже.
Боже.
Після досліджень ми знайшли надійний спосіб зрозуміти,
чи дійсно кадровик цікавиться тобою.
Зразок A - шматочок ворси.
Зразки A та C - альтернативні...
Годі вже.
Ми причепимо тобі ворсинку й побачимо, чи він зніме її.
Турбота - прояв зацікавленості.
Якщо він торкнеться тебе, ти йому подобаєшся.
Чудово.
Але я так зняв ворсину з мами й тепер спантеличений.
Добре, друже. Зробімо це.
- Наука покращує світ. - Як щодо ядерної зброї?
- Йой. - Вітаю.
Вітаю всіх. Готові працювати?
У мене нові ідеї щодо проєкту.
Дякую, усе буде добре.
Учора я отримав пораду від особливого малого.
Навіть не знаю, про кого ти.
- Візьму піпетки. - Я допоможу.
Та штука з дупою допомогла.
Ви не про те подумали.
Ми про використання дупи для покращення настрою.
Використання дупи, щоб досягти... Чорт забирай, тату.
Гаразд, я тут подумав.
Якщо інвертувати
анодний струм, можемо прискорити...
Ну ж бо.
- Тату? - Ні, нічого. Працює.
Окисно-відновна...
Ось і вся ідея. Побачимося завтра.
- Тату. - Вибач, твоя порада з дупою не спрацювала.
Якщо щось працює в мене, це не означає, що має й у тебе.
Ти намагався допомогти. Знаю, це важко.
Не хотів розчаровувати.
Не переймайся через це.
Боже мій, сину.
- Бо ти розчаровуєш мене щодня. - Клас.
Що мені робити? Якщо я не опаную себе, твоя мама мене приб'є.
Це був важливий для неї проєкт.
Якщо приб'є, їй доведеться бути з тобою.
Гадаю, їй і так добре. Максимум приходитиме привидом.
Не хочу прокинутися й побачити, що вона кружляє над ліжком,
відкриває пащу й розчаровано кричить на мене.
Ти не думав, що зриваєшся,
бо не хочеш розчарувати маму?
- А чому лише в лабораторії? - Вуглецевий проєкт.
У лабораторії ти можеш розчарувати її найбільше.
- Боже мій! Чому ми про це не подумали? - Щойно ж подумав.
Але я одразу зрозумів.
Не розумієш? Там я можу розчарувати її найбільше.
Не забирай собі заслуги. І ти не розчаруєш маму.
Вона колись казала: «Ти підводиш когось лише якщо здаєшся».
Твоя правда.
Ні. Її правда.
Ні. Моя правда.
Я не здамся. Сподіваюся, ти навчився чогось сьогодні.
Гей, як там твій тато?
Він у нормі. Я розв'язав проблему, а він приписав заслуги собі.
- Як ти зараз робиш? - Боже. Це в моїй ДНК.
Що ти...
У тебе тут ворсина.
Добре.
Це просто ворсина. Це нічого не означає. Наука дурна.
Ні, наука розумна.
Чому ти така мокра?
- Сильно стараюся. - Добре.
Я тут подумала. Запроси Джексона на побачення знову.
Він чудовий хлопець.
- Ти впевнена? - Так.
Чи думаю я, що він милий? Так.
Чи означає це, що я хочу кинути Браяна?
- Ну? - Ні.
Запроси його.
Якщо ти не проти, я згодна.
Добре. Дякую.
Рубі? Луно? Тут є хтось голий?
Можеш дивитися. Ми сховали груди.
Тест спрацював. Кадровик зняв її, і я запросив його.
Ми йдемо через десять хвилин.
Буде дивно, якщо я потруся об Елліса, щоб пахнути, як він?
Не дивніше, ніж твоя одержимість ним.
Я не одержимий ним.
А ще я вже обійняв його два рази, тож усе добре.
Агов. Готовий випити?
Ще і як. Я отримав лист від Елліса.
Хоче, щоб я вніс його яструба в список службових тварин.
Іноді з ним важкувато.
- Перепрошую? - Елліс. Іноді з ним важко.
Провал. Забагато поганих знаків.
- Ось ти де. - І без сліз.
Чудово. Як ти зміг...
Ходи сюди. Поглянь.
- Бачиш? - Ні.
- Що, ця цятка? На що я дивлюся? - Це прорив.
Розповідай.
Зараз ти дивишся на частинку бетону повністю зроблену з парникових газів.
Ми це зробили. І це лише початок.
- Боже мій. Еллісе, це неймовірно. - Правда?
Поглянь на себе. Посміхаєшся.
А не мала б. Я не змогла змусити близнюків відчепитися.
У них є ганебний компромат на мене.
Ще ганебніший, ніж моя фотографія під плащем-невидимкою
з мискою та яструбом на голові?
Я пишу фанфіки про офіс.
- Ну, це не зовсім... - Про світ, де всі мені вклоняються.
- Я там навіть бомбу знешкоджую. - Даси почитати? Дам 40 000 баксів.
Ні. Я розповідаю, щоб вберегти тебе від удару,
якщо близнюки зіллють це.
Ненавиджу їх.
Засранці. Одна річ - мене діставати. Але тобі це ні до чого.
Гадаю, час розплати настав.
У нас є заморожений вірус віспи.
У мене інша ідея, але мені подобається твоя шаленість.
Ми просто обмотаємо їхній будинок папером?
І кущі, і дерева. Усе навколо.
Усе. Боже мій. Я в захваті.
Ура! Ми йдемо за вами!
Якщо піде дощ, прибрати не вийде.
Боже, сподіваюся, буде дощ.
Дощ!
Гаразд. Не кричи. Ми близько.
Фари.
Наче коти вночі.
Ти щойно збив близнюка.
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба