Tady je, nejnovější zaměstnanec Dragonu. Těšíš se?
Udělám ti radost. Jo, těším se.
Dobře. Úkoly na první den.
Vystrč hrudník, symetrický úsměv a nezapomeň zpevnit střed těla.
Mám nápad. Když už jsem zůstal, co kdyby ses smířil, jaký jsem,
a nesnažil se mě měnit?
- Jen pomáhám. - To já potřebuju.
- Jsem rád, že to víš. - Ach jo.
Co strávit večer spolu? Objednáme si jídlo, pustíme si film.
Vlastně mám plány.
Už? To ti přeju. Sobě o něco míň.
Ale mám radost.
Do jisté míry. Jinak jsem zklamanej.
Kam vlastně jdeš beze mě?
Super. Jdu otevřít a poděkovat, že mě z toho rozhovoru vysvobodili.
- Vyšlo to. - Co tu děláš?
Musím s tebou mluvit o samotě. Chci zpátky.
- Já se bál, že se to stane. - Vždycky jsi mi viděl do hlavy.
- Chybí mi naše přátelství. - Jde o naše přátelství,
nebo o tu díru po manželce, co tě před měsícem opustila?
Já nevím. Co si zaplavat, skočit do vířivky nebo do sauny
a probrat to, až budeme zabalení v těch tvých huňatých osuškách?
- Byla to zábava, ale je čas... - Počkej.
Moc jsem si to tady s tebou užil.
A myslím, že ty taky.
Když se mi podíváš do očí a řekneš, že ti to nechybělo,
okamžitě odejdu a už o mně neuslyšíš.
Víš, že nemůžu.
Už jde. Zatím. Vrátím se s věcmi.
A mám popcorn.
Mix příchutí!
- Nikdo tam nebyl. - Divný.
- Půjdeme? - Chci normální den v práci, prosím tě.
- Tak z mý přítomnosti nedělej vědu. - Jasně.
NAMĚKKO
Vítej, Jacksone!
Kde je mezi mou pusou a tvýma ušima chyba?
Ale no tak. Je to jen pár lidí.
- Jsme spaseni. - Ano, spaseni.
- Říkám, že jsme spaseni. - Spaseni.
Když je tu Jackson, víš, že jsme spaseni?
- Nahlas. Jsme spaseni. - Jackson nás spasil.
- Jsme spaseni. - Jackson nás spasil.
S Ellisem a jeho nadaným synem víme, že jsme spaseni.
- Jsme spaseni. - Jackson nás spasil.
- Ano. - Dragon je spasen.
Jackson pomůže tátovi, tak jsme všichni spaseni.
Jackson nás spasí.
Vím, že tohle jsi nejspíš nečekal,
ale asi se shodneme, že to byl boží song.
Když řeknu jo, skončí to?
- Musím najít mikrofon. - Sakra.
- Ty nechceš, aby se tu Jacksonovi líbilo? - Musí se naučit bavit.
I tak radši pošlu ty tahitské plivače ohně pryč.
Fuj.
Takže jsi zůstal?
Jo.
- Skvělý. Uvidíme se. - Počkej, Ruby.
Co si dneska vyjít?
Tak jo.
Začíná ti to jít.
Super.
Díky všem. Díky, že jste přišli. Co říkáte na sbor?
Vůbec to nebylo přehnaný.
Poslední roky strávil Jackson na své flétnové odyseji,
ale teď se z hraní rozhodl udělat koníčka,
což je pro chlapce s flétnou jediné možné východisko.
Takže teď se dal na správnou cestu skutečné práce. Jacksone, řekni pár slov.
Nebyl jsem vždycky flétnový Odysseus. Mám za sebou i jiné věci.
Jistou dobu jsem si myslel, že budu fotit přírodu,
ale neřekli byste, jak těžký je najít nějaký zvířata.
A když už je najdete...
Jednou jsem vyfotil žábu a pak hledal, co je to za druh.
A našel jsem ji...
Nevzpomenu si na název, ale měla žlutou hlavu.
Jenže jsem našel tisíce lepších fotek té samé žáby,
tak jsem si řekl: „K čemu to je?“
Nudíš je.
Dáme si krátkou pauzu na urovnání myšlenek, ale vrátíme se.
Dejte si dort.
Pověz mi, jak myslíš, že to šlo?
Zasekl jsem se u té žáby. Jak se sakra jmenovala?
- Musíme zapracovat na projevech. - Abych byl jako ty?
Klid, brachu. Mám tě rád a fandím ti, ale do mě máš ještě daleko.
Párty skončila. Sbor začal o Bohu, tak se všichni vrátili do laboratoří.
- Super. Udělám to samý. - Zadrž, brachu. Potřebuju pomoct.
- „Brachu“? - Trávíme spolu hodně času.
- Je to dobrý? - Jasně, brachu.
Je tu Allison Davisová z časopisu Time.
Zvláštní, prý jsi ji pozval na pár dní s plným přístupem.
Nejdřív jsem si říkala, že bys to neudělal,
protože víš, že jsi psychicky...
Řekněme nepředvídatelný.
Není nic horšího než pozvat držitelku Pulitzera.
Takže jsi to neudělal, že ne, brachu?
Tak „brach“ není dobrý.
Je to super nápad. Nepsalo se o nás v dobrým.
Co Katie umřela, choval jsem se... Řekněme zajímavě.
Máme šanci světu ukázat, že jsem v pořádku
a že jsme normální firma.
Můj nový jestřáb!
Jen abychom si to zopakovali.
Včerejší jednání jsi přežil, ale dvojčata ti pořád jdou po krku.
A podle zvuků tě v hale čeká jestřáb lesní.
Táta byl ornitolog.
Dokud mu včelojed dlouhoocasý neukloval kus nosu.
Chci říct, že na slídění Allison Davisové není vhodná doba.
Jacksone, podpoř mě.
Byla to pralesnička harlekýn.
Anno, já myslím, že je na to ideální doba.
Navíc už je tady, takže...
Fajn. Ale musíme předstírat, že jsme normální firma.
A ať uvidí cokoli, nesmíš ji unést.
Malcolme.
Je tu novinářka. Chci, aby to vypadalo, že tu děláme něco vzrušujícího.
Ne, že uvidí jen partu moulů nad mikroskopy.
Myslíš vědce?
Taky najdi všechny Elissovy bláznivý výstřelky a schovej je.
Začni s tou mísou. A najdi tu věc, kterou se probíjí.
Stimulátor břišních svalů, kterej nepotřebuje.
A neviditelný plášť. Ten bude těžký najít, protože není vidět.
A zavři zobák tomu jestřábovi.
Nechci ho zabít.
Nelichoť si. Ta obluda by ti vyklovala oči.
Dej jí trochu zobu a schovej ji do komory.
Zdá se, že toho o jestřábech víš hodně. Co kdybys...
Já se k tý zabijácký bestii nepřiblížím.
Ahoj, Luno.
Ahoj, kamaráde.
Jsi v pohodě?
- To byl ten proslov tak špatnej? - Ne, skoro nikdo o tom nemluví.
Nerad mluvím před lidmi.
Když jsem řečnila dědovi na pohřbu, pozvracela jsem se.
Seškrabávala jsem to poznámkama z rakve, až nebyly k přečtení.
V panice jsem citovala Den nezávislosti.
Prezidenta a jeho: „Dobrovolně neodejdeme“?
Jo, ale vzpomněla jsem si jen na jeho:
„Čeká nás největší letecká bitva v historii.“
Pro tátu je to snadný.
Do očí mu to neřeknu,
ale občas by mi nevadilo být víc jako on a míň jako já.
Chtěla bych být odvážná jako on. Nebo jen normálně.
Že jo? Dneska jdu na rande s Ruby a jsem z toho nervózní.
To bude dobrý. Jen nemluv o žábách.
Tady ho máme. Dobrý?
Takže to bylo zlý?
Ne. Byl jsi velmi...
Koukala jsem na data z včerejšího genového tahu. Sledujte.
- Máte pauzu? - Ne, pracujeme.
Není propagační konstanta moc nízká?
- 7,295. Jo, je to divný. - Poslouchejte.
Přijde sem novinářka a na vás se nedá koukat.
Anna chce, abyste předstírali, že děláte něco vzrušujícího.
- Tak to nefunguje. - Přesně.
Co tady dělá neviditelný plášť?
Děláme na něm. Ještě není stoprocentní. Pokud nezavřeš oči.
Mám všechny divný věci schovat.
Z Ellisova kanclu už mám snad všechno.
Nevíte někdo, co je ta dřevěná bedna s dírou?
Napoleonův cestovní záchod.
- Co? - Jo.
Dojdu pro něj. Musíš vědět, jak ho chytit.
Až dorazí, dělejte, že je vaše práce vzrušující.
Jako byste byly vědkyně na Broadwayi.
- To nikdo nedělá. - I když chtěla bych být odvážnější.
Skvělý. Jen do toho. Ruby?
Předstírat bezduché nadšení zvládnu. Jako když na mě mluví neteř.
Teda, paní novinářko, to máte k sváče? Je to dobrota?
Trochu divný, ale pořád lepší než věda.
Ještě je čas ten rozhovor zrušit.
Co jí ukázat účtárnu? Margie upekla sušenky.
- Nestrachuj se. - Pracuju pro cvoka.
Promiň. Jsem pod hrozným tlakem, protože pracuju pro cvoka.
Budeš skvělej.
Sranda je, že celou dobu říkáš opak.
Zakázala jsem jí otázky na Katie.
Děkuju.
Allison Davisová.
Nerad vám lezu do zadku, ale váš článek
o korupci na mezinárodním trhu se semeny byl strhující.
Odkryla jste špínu ve velmi špinavém odvětví.
Hezké. Děkuji.
A vy jste legenda Ellis Dragon. Byla jsem poctěná, že jste se ozval.
Samozřejmě. Půjdeme?
Jistě.
Prý vám po smrti vaší ženy přeskočilo. Povězte mi o tom.
- Dobře. - Allison, zadržte. Time-out.
Nezlobte. Varovala jsem vás.
- To je v pořádku. - Nemyslím si.
Ne, je to oprávněná otázka.
Je pravda, že jste měsíc po její smrti
přežíval jen na salátovém dresinku a veverčím mase?
To je jen fáma.
Celý měsíc jsem nevydržel.
Já Katie velmi miloval.
Bylo by pošetilé předstírat, že mě její smrt hluboce nezasáhla.
Byla mi inspirací k mé práci.
A pokud bych zvládl zamrazit skleníkové plyny na tisíc let,
uctil bych její památku a dal planetě šanci bojovat.
Krásná a velmi stabilní odpověď.
Tak co? Jsem blázen?
To říkali i o Galileovi.
Nikolu Teslu měli za cvoka.
Ale Tesla se zbláznil a zamiloval do holuba,
což já nikdy neudělám. Mám jestřába. Ale nevzrušuje mě.
Ale být ptákem, nevyletěl bych z hnízda,
protože ten jestřáb je neskutečný krasavec.
- Co si píšete? - Chcete lidem vzkázat,
že vás váš neskutečně krásný jestřáb nevzrušuje.
To zní, jako by mě můj neskutečně krásný jestřáb vzrušoval.
- Je to platonický. - „Je to platonický“.
Fajn, to by asi stačilo.
Shrňme si to. Děláme důležitou práci
na Katiinu památku a ptáci s tím nijak nesouvisí.
Vezmu vás do laboratoře, kde se dějí vzrušující věci.
- Super. Tohle je můj syn Jackson. - Těší mě.
- Ahoj. - Kam neseš můj...
Cajón. Peruánský bicí nástroj, na kterém sedíte a bubnujete do něj.
- Proč je tam díra? - Tou vychází zvuk.
A nezakryjete ji, když na ni sednete?
Víte o cajónu víc než Peruánci?
To vůči nim vyznělo dost rasisticky.
Pojďte do laborky, než řeknete něco, čeho budete litovat.
Co rozhovor?
Začalo to dobře.
Ale pak jsem zabředl do lásky k ptákům, tak to musíme napravit.
Fakt jdeš dneska pryč?
Přinesu sushi. Doma čeká malé překvapení.
Jo, mám plány. Jdu ven s Ruby.
Ruby. Já to věděl.
Jsem dobrej. Měl bys mě poslouchat častěji.
Jsem z toho nervózní a tohle nepomáhá.
- Chceš poradit? - Ne.
Dobře, ale ať toho nelituju.
Neřeš to.
Co? Konečně tě požádám o radu a ty mi řekneš tohle?
Funguje to. Říkej si: „Nezájem.“ Přenastaví ti to myšlení.
Nebudeš si to tak brát a užiješ si to.
Nezájem.
Ignoruj to, jako ignoruješ cvičení středu těla.
A přestaň ignorovat cvičení, jinak si nevrzneš.
Tohle je náš tým Red, který pracuje na nejdůležitějším projektu.
Ruby, Luno, řekněte Allison, co děláte.
Prý jste krok od vzrušujícího průlomu.
To jsme. Jeden nikdy neví, kdy k tomu dojde.
Bože. Ruby, pojď se podívat. Ten průlom už je asi tady.
Slyšíte? Je to tady.
- Fakt? - Teda, na vědu se dá koukat!
To vytlačení gravitonu je úžasné.
Stejně tak i zvýšený počet kolizí.
Umřu nudou. Nepochopily snad zadání?
Holky, ztrácíte nás. Nebojte se být odvážné.
- Gravitony jsou drobné částice... - Ještě víc!
Vyléčily jsme gravitaci.
- Co? - Přesně tak.
Konečně je svět bez gravitace.
To jde? A chceme to vůbec?
Je mi fuk, co chcete. Už je to tady.
Teda, ta věda!
Co pokračovat v prohlídce s Malcolmem?
Když jsme u toho vzrušení, vyrábíme si vlastní limču. Ukážu vám jak.
- Co to bylo? - To mě taky zajímá.
- Já nevím. Všichni tu křičeli. - Tys křičela.
Byla jsem odvážná a nelituju toho.
Měli jsme té novinářce předvést, že jsme normální firma.
A ty prohlásíš, žes vyléčila zákon vesmíru.
- Lituju toho. - Naprav to.
- Jak? - Nevím. Nějak chytře.
Tak jaký byl první den?
První den to nebyl, když jsem tam byl i včera.
I když jsem nebyl oficiálně zaměstnanec.
Takže můj druhý den byl vlastně oficiálně první den.
- Na co ses ptala? - Jsi v pohodě?
Ne, ptala ses na něco s prvním dnem.
Hádám že ne.
Taky jsem z toho nesvá.
Obvykle chodím se sebevědomými alfa samci.
To vyznělo blbě.
Super. Jo.
Mají tu spoustu dobrot. Co se podělit?
Zapomeň.
Snažíš se být sebevědomý alfa samec?
Aby se z tebe nestal kretén.
Ne, jen nesnáším, když se mi jídlo dotýká.
Brumotactillofobie.
- Jo. - Můj strejda to měl taky.
- A pak se to zlepšilo? - Ne, zabil se.
Náhoda. Asi.
- Máš nějakýho mazlíčka? - Jo.
Mám tu samou kočku, na kterou ses už jednou ptal.
Jasně.
Kazíš to. Neřeš to.
Je děsně roztomilej a jmenuje se Morton.
- Mám ho z útulku, tak je dost plachej. - Nezájem.
- Co? - Je mi to ukradený.
Tak proč ses ptal?
- Proč? Koho to zajímá? - Jsi normální?
Ani trochu. Počkej, kam to jdeš?
Odcházím. Tohle je děs.
- Řekni dost. - Ještě ne.
- Jsi cvok! - Ještě ne!
- Už ani nevidím misku! - Ještě ne! Dost!
Bože. Ani nechci vědět, kolik si dáváš posypky.
Tohle jsem potřeboval.
S tou novinářkou to dneska nevyšlo.
Taky jsem měl den blbec.
Máš hrozně horkou vířivku.
Musel jsem pořád lézt ven, ale nakonec jsem si na to zvyknul.
Zajímavé. Ty jsi doma?
- Máme pohár. - Co děláš zpátky?
Spíš bych se měl ptát, proč jsem vůbec odcházel.
Protože tě unesl?
Pořád tu maličkost nemůže dostat z hlavy.
Je posedlej, ale pracujeme na tom. Jak to šlo s Ruby?
Děsně. Poslechl jsem tě, ale utekla mi.
Aby bylo jasno, to s tím nezájmem nemáš říkat nahlas.
To nebylo vůbec jasný. Řekl jsem to. Mockrát.
Víc než jednou? Protože po prvním...
Nebylo to jasný.
Jestli můžu...
Jacksone, nejspíš jsi na otce velmi naštvaný.
Je to skvělej chlap. Tak bys asi neměl.
Odteď už tě nebudu poslouchat.
Tak mi neříkej, jak se oblíkat, stát a mluvit na rande. Nepomáhej mi.
To nejde. Jsem tvůj otec. Když kráčíš k útesu, něco řeknu.
To je krásný. Nemáš vlašáky?
Říkej si, co chceš. Mě už to ale nezajímá.
A žádný vlašáky nemáme.
Nemám je rád. Vypadají jako mozek a děsí mě.
Ohledně ořechů, je tu nějaký obchod, kde by je mohli mít?
Ve spíži, za švestkami.
Nic neříkej.
Poslední den s Allison. Co to zakončit ve velkém stylu?
- Jasně. - Co se děje?
Syn mě nenávidí a nechce mě vidět.
A co to znamená bez přehánění?
- Nestojí o mou pomoc. - Tak mu nepomáhej.
Vždyť to potřebuje. Znáš ho.
Znám ho od jeho deseti.
Nemusíš mu radit, aby byl víc jako ty.
Miliony čtenářů mé knihy Být Ellisem by nesouhlasily.
Přesně. Všichni tě obdivují.
A Jackson hledá sám sebe, když je jeho otec Ellis Dragon.
Místo snahy ho proměnit v sebe
bys mu mohl pomoct být tou nejlepší verzí Jacksona.
Asi máš pravdu.
Měl bych toho nechat.
Díky, brachu.
Nemáš zač, brachu.
Promiňte, paní Davisová. Asi jste mě včera nepochopila.
- Chci to objasnit. - Dobře.
Slyšela jste, že jsme vyléčili gravitaci?
Slyšela jsem vás to říkat. Mám to zapsané.
To bych neřekla.
Gravitace není nemoc, tak se nedá léčit.
- Tak co jste řekla? - Že jsme ji vyláčili.
Znamená to „změřit“. Řekla jsem, že jsme změřily gravitaci. Je to jasný.
- Co prosím? - Ne. Už je to jasný.
„Vyláčit“ neexistuje.
Existuje. My to v laborce používáme.
Používáme spoustu smyšlených slov. Skebop. Kerplampa. Ublek. Maces.
- Ten existuje, ale píše se jinak. - Proč si vymýšlíte slova?
Proč?
Ptáte se, proč si vymýšlíme slova?
- Proč sem pouštíte novináře? - Cos provedla?
- Zhoršila jsem to. - Jsme na tebe naštvaný! Že jo?
Řekla jsem, že si vymýšlíme slova, protože nás odposlouchává Musk.
A že podle toho pojmenoval své děti.
Vím, jak to napravit. A uděláš to ty.
- Pokud ne... - Nepomáhej.
Přesně.
- Ahoj. Omlouvám se za včerejšek. - Taky se omlouvám.
- Dělám si srandu. Můžeš za to ty. - Pravda.
Byl jsem z toho rande nervózní.
Táta mě přesvědčil, že pomůže, když mě to nebude zajímat.
Ale já o tebe zájem mám. Velkej.
Tys byl z večeře se mnou nervózní?
Jo.
To je hezký.
Něco pro tebe mám.
Banán se šantou pro Mortona.
Takový ještě nemá.
On ti nic neposlal.
Nezdvořák.
Občas je trochu nezdvořák, ale má zlatý srdce, tak mu odpouštím.
Doufám, že to chápu správně.
Rád vás oba vidím.
Mluvit, usmívat se.
- Nezájem. - Hezký. Ale neříkej to nahlas.
Nesmrdí ti ta smetana?
Na tuhle cestu se budeš muset vydat sám.
Svým zvráceným způsobem děláš, co jsem po tobě chtěl.
Děkuju.
Díky. Nepomáhat ti mě hrozně stresuje. Jdu si odpočinout.
Jsme moc rádi,
že se můžeme s vašimi čtenáři podělit o naši důležitou misi
a o geniální mozky, s kterými tu pracujeme.
Ten muž mě odvádí někam, kde si hezky odpočinu.
Neříkejte gravitaci, kde jsem.
Luna je naše nejlepší vědkyně, ale nakládá si toho moc.
Bohužel se z toho složila.
Takže všechny ty řeči o Elonu Muskovi...
Je to smutný. Zhroutila se. Ale to nic. Dostane se jí nejlepší péče.
Jestli Ellis bere něco vážně, je to duševní zdraví.
Au. Kruci!
To byl Ellis?
Já nic neslyšela. Hned jsem zpět.
Kde je ta palička?
- To snad ne. - Všechno v pořádku?
Mám ji.
Panebože.
Kdo je tam?
Ellisi?
ČARODĚJ ZE ZEMĚ GOGO
Nemít ten neviditelný plášť naruby, vyšlo by to.
Být hodně věcí jinak, všechno by bylo v pohodě.
- To se bude hodit, co? - Jo.
Čas potopit Dragona.
Kámo, to je hustý.
Překlad titulků: Anna Farrow