Táta drží rukojmí.
Jen má chlapa ve sklepě. Poradíme si.
Není s čím. Musíme ho okamžitě pustit.
Máš naprostou pravdu. Rozhodně bychom to měli zvážit.
Snažíš se tu o brainstorming?
Hele, jestli ten terapeut řekne,
že ho tam tvůj táta držel, řekněme proti jeho vůli,
tátu zavřou a společnost to položí.
Takže počkáme, až tam umře, a zazdíme ho?
Jistěže ne. Ale cením si nových nápadů.
Pustím ho.
Panebože. Jsi tím osvobozováním posedlej.
Myslel jsem, že odešel.
Vrátím se do baru a hádej, kdo za mnou stojí na pódiu...
- Ne. - ...s flétnou.
- Panebože. Tvůj syn! Mám husí kůži. - Že jo?
A pak začne hrát karaoke...
Co se tu děje?
Teď už nic. Chtěl jsem dramaticky uzavřít úžasný vyprávění.
Měl by ses zamykat.
Hele, všechno je v pohodě. A tys byl hned tak negativní.
Ne. Promiňte. Neunesl vás náhodou táta?
Ty jsi Jackson.
Vítej.
Ano, náš vztah byl zpočátku výzva,
ale líbí se mi tu.
Jíme, hrajeme kulečník. Zítra bude filmový večer.
Nikdy neviděl Fargo. Nic mu neprozrazujte.
Což je dobré pravidlo pro nás všechny. Nikdy nikomu nic neříkejte.
Než jsem poznal tvého otce, šlo to se mnou z kopce.
Vyhrožoval jsem mu. Vydíral ho.
Ale postavil mě na nohy. Přiměl mě uvědomit si, že jsem lepší.
Jen jsem ti dal čas na přemýšlení.
Ne! Zachránil jsi mě. Chci, abys to věděl.
Ježíši Kriste. Jak je možný, že i když někoho uneseš...
Dopřeješ někomu zdravou pauzu.
...stejně z toho vyvázneš s vděkem?
Myslím, že lidi jsou obecně vděčná stvoření.
Nejsou. Píšou se o tom knihy.
Jacksone, zdá se, že se upínáš na dění kolem sebe.
Ale pověz mi, co se děje tady.
Jdeme do hloubky.
Na něco se tě zeptám.
S tátou jsme řešili ztrátu manželky, ale jak se ty vyrovnáváš se ztrátou matky?
Já jsem tu ten poslední, kdo potřebuje terapii.
Předposlední.
- Vyhýbá se otázce. - Učebnicově.
- Smutný. - Slyšíš tu bolest?
Ohlušující. Ale neslyším tě vypořádávat se se zármutkem.
- To otevřeme. - Radši ne.
Nic otevírat nebudeme. Proč se místo únosu bavíme o mně?
Tak hele. Bude to takhle.
Vydíral jste Ellise. Nelegální.
Ellisi, tys ho tu uvěznil. Taky špatný. Takže to nazveme remízou.
Plus jste volný.
Možná má pravdu.
- Asi bych měl jít. - Celé se to děje tak rychle.
Díky za nápravu.
Slib mi, že si pustíš Fargo.
Bože.
A taky Blízko od sebe.
- Ty. - Ty.
Jdeme.
Bylo by skvělé, kdybyste ve zprávě pro radu
popsal Ellise jako zapáleného, soustředěného a velmi příčetného.
- Fakt použijte: „příčetný“. - Miluju ho.
Tohle je směšný.
Ať děláš cokoli, nic se ti nevymstí.
To není pravda.
A já zmeškal let.
To jsem chtěl.
NAMĚKKO
Proč si nedáš na sendvič burákový máslo?
Přišlo mi, že na buráky je brzy.
Přesně toho jsme se s Lesliem báli.
Nechceš ho sníst, protože to je poslední sklenice od mámy.
Nebo mám prostě chuť jen na džem.
- Bez másla ho jí jen monstra. - Třeba Paddington.
To je mluvící medvěd, což odpovídá „monstru“.
Dej si burákový máslo. Truchli.
Dobře. Jde o mámu, ale teď to nechci řešit.
- Brečel jsi od pohřbu? - Neříkej mi, jak truchlit.
Nemusel bych, kdybys to uměl. Nedus svůj žal.
Když zůstaneš, předvedu ti, jak to správně procítit.
Unese terapeuta, a hned je odborník.
Ale nenašel jsem let, takže zůstanu ještě jeden den.
- A chci do laborky. - Půjdeš se mnou do práce?
Seženeme ti pořádnou košili, napravíme tu pohromu na hlavě
a vlítneme na to.
Působivý přechod od nadšení ke kritice.
Ani tě přes tu košili neslyším.
Malcolme.
- Piješ moc kafe. - Promiň. Zaplatím ho.
Žertuju. Je mi to fuk. Proč nikdo nechápe moje vtipy?
Čekám na odpověď.
- Dělám si srandu. - Dobrý.
- Proč mě nikdo nechápe? - Zase si děláš srandu.
Teď to myslím vážně.
Zase žertuju. Proč nikdo nechápe moje vtipy?
- Tohle mě bolí. - A mě baví.
Ellisovy excesy přilákaly pozornost rady. Musíme snížit náklady.
Jelikož tě Ellis zbrkle povýšil na projektového manažera,
sniž náklady v Red Lab.
To zvládnu. Stoprocentně.
Dobře. Začni u jídla.
- Ony jídlo milují. - Tak budou milovat menší porce.
Jsem jejich vedoucí čerstvě, nechci, aby to braly jako...
Že víš, co děláš?
Asi nemáš vedení v krvi. Nevadí. Postup není pro každýho.
Ne. Zvládnu to.
Se správnou intonací se ti to určitě zázračně povede.
- Ahoj, všichni. Jak se vede? - Jdu na to.
- Paráda. Co má za lubem? - Nejspíš nic.
Bojím se o Jacksona. Nepláče dost.
Nesnáším pláč. Proto to dělám jen jednou ročně po 12 hodin.
Myslím, že chce odjet, protože mu tu všechno připomíná matku.
Kdyby tak uměl truchlit, mohl by to překlenout.
- A pak by možná zůstal. - To bych ráda.
Ale taky bych byla ráda, aby se toho dožila naše společnost.
- To by šlo. - Máme dohodu.
- Chceme, aby Jackson plakal a zůstal. - A taky zachránit firmu.
A to půjde jedině tak, že rada uvidí skutečný pokrok.
Fakt tě chtějí nahradit.
To ti blbí Malérsonovi?
Wallersonovi. Ale nervózní je celá rada.
Svolali na druhou schůzi. Měla být už včera,
ale byl jsi zaneprázdněn poskakováním po kanceláři a větráním svých koulí.
Jo, protože umím truchlit.
Fajn, zamknu se oblečenej v kanceláři.
A nevyjdu, dokud na něco nepřijdu.
- Věřím ti. - Já taky.
- Skvělý. - Pořád se bojím o Jacksona.
- Ale nenecháš se tím brzdit. - Uvidíme.
Jacksone? Co tady děláš?
Ahoj, Luno.
Měl jsem pár nápadů k zachytávání uhlíku.
- Nevadí, že jsem vyndal tu biomasu? - Ne.
Je to tátův výtvor, tak jste vlastně sourozenci.
Pravda. Takže si z ní můžu střílet, dokud kolem nejsou dospělí.
- Ahoj, špekoune. - Míříš na tělesný proporce, jo?
Promiň. Vždycky mě dostaneš do průšvihu.
Je super,
že jste dokázali 9 942krát zvýšit rychlost absorpce uhlíku.
Jsem ohromená. Většina lidí to zaokrouhlí na 10 000.
- Nesnáším nepřesnosti. - Nepřesnost je nový kouření.
Že jo? Chtít odhad, řeknu si o něj.
A já si o něj neřeknu nikdy.
Chceš vidět můj šílenej nápad?
Četl jsem v letadle studii.
- Ty čteš studie pro zábavu? - Ne.
- Já jo. - Já taky.
Šlo o cykliny G1 a jejich roli v premitotickém buněčném růstu.
Poslouchám.
Jelikož můžeme v podstatě měřit velikost buněk podle počtu ribozomů,
zpomalení syntézy cyklinů...
- Omezí buněčný růst. - A s menšími buňkami získáš...
- Větší povrch... - A lepší vstřebávání.
- Celkový hmotnostní součinitel... - By byl úžasný.
Mám kluka.
Skvělý. Kluci jsou skvělí. A tohle je skvělý. Všechno je skvělý.
Musím předstírat hovor... teda vzít to.
Ahoj, Jacksone.
Možná ho pozvu na rande.
Fakt?
Je to fešák a líbí se mi, že se mě bojí. Navíc jsme si sedli.
Ty si sedneš s leckým.
Tím baristou, jeho manažerem, našima.
Milujou tě. Platonicky. Prosím, nerandi s nima.
Počkat, nejedeš po Jacksonovi, že ne?
Já? Ne, mám kluka.
- Jo, ale nemáš ho ráda. - Mám.
- Moc ne. - Dostatečně.
Teda hodně. Klidně jděte na rande. Je mi to fuk.
Ahoj, jak se máme v Red Lab?
Nejdůležitější laboratoři, která zachrání svět zachytáváním uhlíku.
- Máme pocit, že něco chceš. - Nesmysl.
Víte, že jsme přátelé a vždycky budeme,
i když to tady teď mám prakticky na povel.
Jo, pořád to zní jako omyl.
Vy vtipálci.
Jde o to, že utrácíte moc peněz za jídlo.
Mně osobně to nevadí, ale papaláši nahoře s tím mají problém.
Vždycky šlapou po těch pod sebou.
Žádný omezování nebude.
- Myslel jsem... - Ne. Dál?
Prosaď si svou.
Kupujete nehorázně drahý pistácie. Kdybyste s tím...
- Blázníš? - Pistácie nám nevezmeš.
Chceš nám sebrat svačinu, která nám dává energii zachraňovat svět?
Hele, všichni teď máme strach.
Co se k tomu vrátit, až nám dojde, co se právě stalo?
Musíme si vymezit hranice.
Přesně. Jako porvat se první den v base.
Mysli.
Jo!
Ne.
Tak co? Rozjel jsi to?
Nerozjel. Co se děje?
Ta písnička mi připomíná ženu.
Ty slyšíš hudbu?
Když bylo Jacksonovi deset, byli jsme na Bali
a on nemohl v tom cizím domě usnout,
tak ho Katie ukolébala touhle písničkou.
Je dobře, že to děláš.
Ale mám to udělat později?
- Jo. - Tak jo. Čas se soustředit.
To nepomohlo.
Kdyby tu písničku slyšel Jackson,
otevřela by ho, aby se vybrečel jako normální člověk.
Bože.
- Vydrž. - Kam jdeš?
Přines mi překvapení!
Ať je to croissant!
- Buňky se zmenšují. - Vlákna si drží strukturální celistvost.
Ukažte!
Podělíme se. Máš malou hlavu.
Díky?
Co když zvýšíme aktivitu kinázy Cdc2?
Geniální.
Takhle jsem se dlouho nebavil.
Já taky ne.
To si žádá
nechutně drahý pistácie.
Tak jo. Když říkáte.
Přemýšlím, že bych tě pozvala na rande.
Co? Mě?
- Jacksone, potřebuju tě. - Teď je to zajímavý.
Tohle nepočká.
- Ty se s tím nepářeš. - Jdu na to moc rychle?
Ne. Obdivuju tě. Mně trvalo roky říct Brianovi, že má malou hlavu.
Ellisi.
Ellisi?
Ellisi!
Říkal jsem ti, ať se ke mně neplížíš. Mám výcvik.
- Promiň. Co tvý ruce? - Dobrý. Naštěstí jsou taky cvičený.
Co to je?
Moje nová mísa klidu z Tibetu. Nebo Senegalu.
Z Bostonu. Zklidňuje mysl. Doufám, že mi pomůže se soustředit.
Nechci tě rozptylovat. Máš toho teď hodně.
Ledaže by tě zajímalo, co se děje u mě. Je to zajímavý.
Nechci vyzvídat.
To nic. Řeknu ti to.
Musím snížit rozpočet na jídlo v Red Lab.
Nechtějí si nechat sebrat drahý pistácie.
Testují tě. Jsou to vědkyně. To ony dělají.
Ptáš se, co udělám. A můžeš i odpovědět.
Ber to jako válku. Musíš dobýt pláž centimetr po centimetru.
Začni třeba tím, že vyměníš ty pistácie za levnější.
Proč by s tím souhlasily?
Očividně nemáš čistou mysl. Můžu pomoct.
Co se děje? Je táta v pohodě?
Máme zasedání rady, ale zamrzl. A nerozmrzne, dokud nerozmrzneš ty.
Prosím, neříkej mi, že tam mám brečet.
Bože, ty jsi tak chytrej.
Tak běž dovnitř a breč.
Malcolme, přísahám Bohu.
Neslyší tě.
Anno, co se děje? Byl jsem v míse.
- Tak pěkně popořadě. Vypadni. Hotovo. - Hned to bude.
Počkej. Vezmi si tu mísu.
Vyřeší všechny tvoje problémy. Důvěřuj jí. A nezapomeň na paličku.
Děkuju.
Zdá se, že všechno klape.
Počkej. Jsem rád, že jsi tu.
- Nebudu kvůli tobě brečet. - Co kdybych brečela já?
Ještě mi zbývá deset měsíců. Stačil by křik?
Nemusíš brečet. Jen ti chci vyprávět příběh.
Píše se rok 2005, jsme na Bali. Šťastná rodina s naprosto živou matkou...
Prosím, přestaň. Vykašli se na to.
Že netruchlím, jak chceš, ještě neznamená, že dělám něco špatně.
Máma mi chybí každej den,
ale truchlím svým způsobem, protože jsem, kdo jsem.
Jestli se ti to nelíbí, smůla.
Brečel.
Nebylo to vidět, protože byl naštvaný, ale slzy tam byly.
Mise splněna. Tak zpátky do práce.
Jsem špatný otec? Proto se mnou nechce trávit čas?
Ne. Znamená to, že ti na něm záleží.
Některé děti nikdy nezažijou, že by je otec traumatizoval k pláči.
Díky. To je od tebe milý.
Poslyš, jestli na tu dnešní schůzi nemáš, nevadí.
- Něco vymyslím. - Ne. To zvládneme. Máme...
Padesát sedm minut? Co jsem celý den dělal?
Počkat. Udělej to znovu.
KAKAOVÉ KULIČKY
NELOUPANÉ OŘECHY PRAŽENÉ A SOLENÉ
PERFEKTNÍ PISTÁCIE
Důvěřuj míse.
Takže na to pozvání na rande nic neřekneš?
Říkalas, že to teprve zvažuješ.
Takže já oddřu všechno a ty nic? Doufám, že se takhle nestavíš k sexu.
Omlouvám se.
Chci s tebou na rande. Tak pojďme. Co dnes večer?
- Dneska nemůžu. Co pátek? - Zítra odjíždím.
Takže to vyčerpávající dvoření bylo k ničemu?
Netušil jsem, že máš na mysli jen pátek, když jsi zvažovala, že si vyjdeme.
Třeba si zase skoro vyjdeme, až se ukážeš příště.
To bych rád.
Ruby, kdybys šla do kuchyně,
mohli bychom ten problém rozlousknout.
Budou to oříšky.
Jestli ne, budu do konce života přemýšlet, proč to řekl takhle.
Koupil jsem vám obří balení drahých pistácií
a nasypal je do mísy, protože jsme kamarádi,
co si váží jeden druhého. A je mi fuk, co mi ti papaláši řeknou.
Díky, Malcolme.
Tvá slepá oddanost firmě z tebe udělá skvělýho šéfa.
Lousknutím prstu jsou zpět.
Díky tvým vtipům vím, že to náš vztah nijak nenarušilo.
Jsou pistáciolikatesní.
Výborně. Dobrá práce. Jen tak dál.
Bylo od nás hezký hrát idioty,
kteří nepoznají rozdíl mezi dobrou pistácií a tímhle odpadem,
ale proč?
Pokud ho odvolají, kdo ví, co bude zač náš novej šéf.
Pravda. A po dnešku nám dá nějakou dobu pokoj.
Představ si, kdyby šlo o něco, na čem nám záleží.
- Ani nemám pistácie ráda. - Za ty prachy nestojí.
Kde máš svýho génia, Anno?
Jo, kde je tvůj génius?
Má velký Ellis Dragon strach, protože ví, že se blíží konec?
Jo. Má velký Ellis Dragon strach, protože...
Víte co, dvojčata?
Není fér, když se říká, že jste všechno dostali na podnose,
když nemáte jedinou kladnou vlastnost.
Co je věda?
Špatně. Je to inovace a synergie. Synovace. Inergie.
- Nevíme, co to znamená. - Což nám obvykle nevadí.
Tentokrát jo. Chceme vědět, na čem děláš.
Řeknu ti, na čem děláme, Chazi nebo TJ.
Nakopáváme život do koulí.
- A co ty nastavené cíle? - Jo. A co...
- Nemluv. - Promluvíme si o cílech.
Nejen, že je splníme, ale taky se staneme jejich přáteli.
Tak dobrými, že nás bez váhání
odvezou na letiště. Že jo, Anno?
Jasně. A ještě se zeptají, kdy přiletíme. My na to: „To je dobrý. Pojedeme Uberem.“
A oni zase: „Neblázněte. Vyzvedneme vás. Od čeho cíle jsou?“
- Vrať mi slovo. - Zpátky k Ellisovi.
- Víte co? Jsou to kecy. - A kecy jsou inovace.
Ne, nejsou.
Ve skutečnosti vaše cíle nesplníme.
Chtěl jsem vám tu mazat med kolem pusy, ale nebudu.
Jeden mladík mě dnes něco naučil.
Že se něco nestane tehdy, když chcete, ještě neznamená, že to děláme špatně.
Pracuju tempem, který mi vyhovuje.
Jsem, kdo jsem. A jestli vám to vadí, váš problém.
On nám vzdoruje?
Jsem ohromený jeho sebedůvěrou.
To já vytvořil nepomačkatelné avokádo.
Vyvinul jsem bionickou slinivku tak levnou,
že je můžeme prodávat po třech v Costco.
Takže mi věřte, že to zachytávání uhlíku vyřešíme.
Je to velmi důležité. Ale bude to mým tempem.
Ne vaším.
Dámy a pánové, to byl velký Ellis Dragon.
- Myslíš na to, co já? - Vždycky. Je to jen dočasná překážka.
Zničíme ho.
Proč vůbec mluvíme?
Nemusíme.
- Jak to šlo? - Skvěle.
Paráda.
Víš, Jacksone,
nedává to najevo, ale záleží mu na tvém názoru.
Viděla jsem to.
Díky.
- Srovnal jsi tu laboratoř? - Zobou mi z ruky.
Pro tebe.
Toast s marmeládou.
Jen s ní.
Nějak na ni teď nemám chuť.
Je to symbol. Tvůj proslov mi pomohl uvědomit si něco,
co jsem pak s větší autoritou zopakoval.
A sice, že ty sám by ses měl rozhodnout, kdy je čas na burákový máslo.
Nikdo jiný.
Dobře.
Tak díky.
- Jaký ses dneska měl? - Dobře. V laboratoři mě to bavilo.
Mám tam nějakou nedokončenou práci, takže možná ještě chvíli zůstanu.
Bože můj! Zůstaneš tady?
- Chceš být se mnou. - Chystáš se zpívat? Prosím, ne.
Můj syn, můj syn zůstane.
Každou noc a každý den zábavu si užijem.
- Teď ty. - Ne.
Nechce zpívat,
nechce tancovat.
Ale když tu zůstane, táta další šanci dostane.
Dobrou noc.
Překlad titulků: Anna Farrow