Min pappa håller en gisslan!
Det är en snubbe i en källare. Det löser vi.
Vi måste släppa honom, nu!
Ja, vi borde definitivt se det som ett alternativ.
Du försöker lura mig till brainstorming.
Om terapeuten berättar för nån att han har varit "en ofrivillig gäst"
fängslas din pappa och företaget förstörs.
Så vi håller honom inlåst där tills han dör?
Nej! Men jag gillar att du bollar idéer.
Jag ska släppa ut honom.
Herregud. Du är besatt av att släppa ut honom!
Gissa vem som stod på scenen alldeles bakom mig...
- Nej. - ...med sin flöjt.
- Herregud, din son! Gåshud. - Eller hur?
Och sen börjar karaoken...
Vad försiggår?
Inget nu.
Jag byggde upp en dramatisk avslutning.
Håll dörren låst.
Titta. Allt är bra, och du var så negativ.
Nej. Ursäkta, har inte pappa kidnappat dig?
Åh, du är Jackson!
Välkommen.
Jo, förhållandet började som en utmaning,
men jag trivs här.
Vi äter, spelar biljard. Imorgon är det film.
Han har aldrig sett Fargo. Avslöja inget.
Det är en bra tumregel för oss alla. Avslöja aldrig nåt för nån.
Innan jag träffade din pappa var jag på fel väg.
Jag hotade och utpressade honom.
Men han fick mig att inse att jag inte vill vara sån.
Jag gav dig nog bara tid att reflektera.
Nej! Du räddade mig. Jag vill att du ska höra det.
Jösses! Hur är det möjligt att även när du kidnappar nån...
Du menar "ger nån en timeout".
...reagerar de med beröm och tacksamhet?
De flesta är bra på att vara tacksamma.
Nej. Det finns böcker om det.
Jackson, du verkar fokuserad på vad som har hänt här ute.
Men säg mig, vad händer här inne?
Ja, vi går in på det.
Låt mig fråga en sak.
Vi har diskuterat förlusten av hans fru, men hur känns förlusten av din mamma?
Jag är den sista här vars mentala hälsa bör ifrågasättas.
Näst sista.
- Han undviker frågan. - Så typiskt.
- Synd. - Hör du hans smärta?
Tydligt. Vad jag inte hör är hur du hanterar din sorg.
- Det går vi in på. - Nej!
Varför handlar kidnappningen plötsligt om mig?
Så här gör vi.
Leslie, du utpressade Ellis.
Ellis, du höll honom inlåst. Vi säger att det är jämnt.
Och då kan du gå.
Hon kanske har rätt.
- Det kanske är dags för mig att gå. - Det här händer så fort.
Tack för att du fixade mig.
Lova att du tittar på Fargo.
Herregud.
Och August: Osage County.
- Du... - Du...
Nu går vi.
Det vore bra om du inför styrelsen
beskrev Ellis som engagerad, fokuserad och oerhört sund.
- Använd ordet "sund". - Jag älskar honom.
Det här är löjligt. Oavsett vad du gör går allt din väg.
Det är inte sant!
- Och jag missade mitt flyg. - Det var vad jag ville.
Varför har du inget jordnötssmör?
Det kändes för tidigt för nötter.
Det här är vad Leslie och jag oroade oss för.
Du använder inte jordnötssmör för att mamma använde det.
Eller så ville jag bara ha marmelad.
- Bara ett monster skulle äta så. - Paddington gör det.
En talande björn är tekniskt sett ett monster.
Ät jordnötssmöret. Känn din sorg.
Okej, det handlar om mamma, men jag vill inte tänka på det nu.
- Har du gråtit sen begravningen? - Säg inte hur man sörjer.
Om du var bättre på det skulle jag inte behöva det.
Om du stannar ska jag visa dig hur man känner.
Plötsligt vet du allt.
Men jag fick inget flyg, så jag blir kvar en dag till.
- Och jag vill till labbet. - Följer du med?
Du ska få en skjorta, och så fixar vi ditt hår, sen kör vi!
Tänk så snabbt du blev kritisk.
Din skjorta är öronbedövande.
Malcolm.
- Du dricker för mycket kaffe. - Förlåt. Jag betalar.
Jag skojar bara. Varför fattar ingen min humor?
- Jag väntar på ett svar. - Åh.
- Jag skämtar. - Kul.
- Varför fattar ingen min humor? - Du skojar igen.
- Nej, jag menar allvar. - Åh.
Jag skojar igen. Varför fattar ingen min humor?
- Det här är plågsamt. - Kul.
Ellis påfund har gjort att styrelsen håller koll på oss.
Vi måste spara pengar.
Gå till röda labbet och se till att de stramar åt saker och ting.
- Det fixar jag. - Bra. Börja med deras matbudget.
- Men de älskar maten. - Nu får de älska mindre av den.
Men jag är ny, så jag vill inte att de ska känna...
Att du är duktig?
Du kanske inte passar som projektledare.
Jo, jag fixar det.
Om du säger det fler gånger så blir det nog sant.
- Hej allihop. Hur går det? - Jag fixar det.
- Bra! Vad fixar han? - Troligen inget.
Jag är orolig. Jackson gråter inte tillräckligt.
Jag avskyr att gråta, så jag gör det bara en gång om året.
Han vill nog till New York för att allt här påminner honom om sin mor.
Om han kunde sörja och läka sig skulle han nog stanna.
Jag vill ha honom här, men jag vill även att företaget ska överleva.
- Så är det. - Vi är överens.
- Vi vill att Jackson ska stanna. - Och att företaget överlever.
Och styrelsen vill se några konkreta framsteg.
De funderar på att ersätta dig.
Det är Wiffleball-tvillingarna, va?
Wallerson-tvillingarna. Men hela styrelsen är nervös.
De vill ha ett möte kl 14. Det skulle ha varit igår,
men du var för upptagen med att lufta bollarna på ditt kontor.
Ja, jag vet hur man sörjer.
Okej, jag låser in mig på kontoret med kläderna på,
tills jag når ett genombrott.
- Jag tror på dig! - Jag med.
- Bra. - Men jag är orolig för Jackson.
- Låt inte det sinka dig. - Vi får se.
- Jackson? Vad gör du här? - Hej Luna.
Jag hade några idéer för kolprojektet.
- Jag tog fram biomassan. Är det okej? - Ja.
Din pappa skapade den, så den är som din lillebror.
Det är sant. Alltså kan jag reta den.
- Hördu, tjockis. - Så du retar den för dess utseende?
Förlåt. Du får mig alltid i trubbel.
Det är coolt
att ni ökat absorptionshastigheten med en faktor av 9 942.
Imponerande. De flesta avrundar till 10 000.
- Jag hatar sånt. - Det är värre än rökning.
Jag säger till om jag önskar en avrundning.
Och det skulle jag aldrig göra.
Vill du se min galna idé? Jag läste en forskningsartikel...
- Läser du dem för skojs skull? - Nej.
- Det gör jag. - Jag också.
Den handlade om G1-cyklinernas roll i premitos celltillväxt.
Jag lyssnar.
Eftersom man kan mäta cellstorlek med hjälp av ribosomer
bör en minskning av cyklinsyntesen...
- ...begränsa celltillväxten. - Mindre celler innebär...
...större yta... ...och ökad absorption.
- Massakoefficienten... - ...skulle bli fantastisk!
Jag har en pojkvän!
Toppen! Pojkvänner är toppen. Allt är toppen.
Jag måste svara.
Hallå, Jackson.
- Jag funderar på att bjuda ut honom. - Verkligen?
Han är söt, och jag tror att vi klickade igår.
Du klickar med så många.
Baristan, hans manager, mina föräldrar. De älskar dig, men dejta dem inte.
- Vänta, är du förtjust i Jackson? - Jag? Nej, jag har en pojkvän.
- Du gillar honom inte. - Jo.
- Inte mycket. - Tillräckligt.
Mycket. Gå ut med Jackson. Jag bryr mig inte.
Hallå, hur mår alla i röda labbet?
Det viktigaste labbet som räddar världen genom att ta upp kol.
- Det känns som om du vill ha nåt. - Nonsens.
Men vi är vänner och kommer alltid vara det,
trots att jag bestämmer över allt här nu.
- Ja, det känns som en bokföringsmiss. - Hörni.
Ni spenderar för mycket pengar på mat,
och det ogillas hos högdjuren där uppe. Typiskt dem.
De ger sig alltid på arbetarna.
Vi drar inte in på mat.
- Jag tänkte... - Nej. Nåt annat?
Jag ska vara bestämd.
Ni köper otroligt dyra pistaschnötter. Om ni kunde...
- Är du knäpp? - Pistagenötterna stannar.
Försöker du ta ifrån oss det som ger oss energin att rädda världen?
Vi är alla väldigt rädda nu,
så vi pratar vidare när vi funderat på vad som hände.
Man måste sätta gränser.
Ja, som att nita nån första dagen i finkan.
Tänk.
Ja!
Nej.
Går det bra här?
Inte. Vad händer?
Låten påminner mig om min fru.
Hör du en låt?
När Jackson var tio åkte vi till Bali och han hade svårt att somna.
Katie sjöng den sången för att hjälpa honom att somna.
Det här är så hälsosamt.
Men jag bör göra det sen?
- Okej. - Okej, det är dags att fokusera.
Det hjälpte inte.
Om Jackson hör den låten
kanske han kan gråta som en vanlig människa.
- Herregud. Jag är strax tillbaka. - Vart ska du?
Ta med en överraskning! En croissant!
- Cellerna blir mindre. - Och filamenten har kvar hållfastheten.
Låt mig se!
- Vi kan dela. Du har ett litet huvud. - Tack?
Tänk om vi ökar Cdc2-kinasaktiviteten?
Strålande!
Herregud, jag stortrivs nu.
Jag också.
Det här kräver
galet dyra pistaschnötter.
Ja, jag antar det.
Så... Jag funderar på att bjuda ut dig.
Va? Mig?
- Jackson, du behövs! - Men nåt intressant händer.
Spännande. Kom nu.
- Oj, du tar verkligen chansen. - Går jag för fort fram?
Nej. Det tog mig två år att säga att Brian har ett litet huvud.
Ellis?
Jag har sagt åt dig att aldrig smyga dig på mig.
- Förlåt. Är dina händer okej? - Ja, de är vältränade.
Vad är det?
Det är min stillhetsskål från Tibet. Eller Senegal.
Eller Boston. Den lugnar sinnet. Jag hoppas att jag kan fokusera mer.
Jag vill inte distrahera dig. Du har fullt upp.
Om du inte vill höra nåt intressant om mig?
- Jag vill inte snoka. - Jag berättar ändå.
Jag måste få ner matbudgeten i röda labbet,
men jag får inte ens ta bort nötterna.
De testar dig. De är forskare. Det är vad de gör.
Vad ska jag göra då?
Se det som ett krig. Avancera ett steg i taget.
Börja med att byta ut nötterna mot ett billigare märke.
- Varför skulle de godta det? - Ditt sinne är upprört. Jag hjälper dig.
Vad händer? Är min pappa okej?
Han har ett styrelsemöte, men han sitter fast tills du inte sitter fast.
- Säg inte att du vill att jag ska gråta. - Herregud, du är så smart.
Gå in och gråt!
Malcolm, jag svär...
Han hör dig inte.
Vad händer? Jag har varit i skålen.
- Ut med dig. - Visst.
Vänta. Ta med skålen.
Skålen löser alla dina problem. Lita på skålen och klubban.
Tack.
- Allt verkar ha löst sig. - Vänta. Det är bra att du är här.
- Jag tänker inte gråta. - Tänk om jag grät?
Men det är inte dags förrän om tio månader.
Du måste inte gråta. Jag vill berätta en historia.
Året är 2005, på Bali. En lycklig familj med en helt levande mor är...
Pappa? Snälla, lägg av.
Att jag inte sörjer på ditt vis betyder inte att jag gör fel.
Jag saknar mamma varje dag, men jag sörjer på mitt vis.
Gilla läget.
Jag såg honom gråta, men det var svårt att se.
Så, återgå till att rädda ditt jobb.
Vill han inte umgås med mig för att jag är en dålig pappa?
Nej, du bryr dig om honom.
Vissa pappor försöker inte få sina barn att gråta.
Tack. Det var snällt sagt.
Om mötet i eftermiddag blir för mycket just nu, så är det okej.
- Jag kommer på nåt. - Nej, vi fixar det. Vi har... 57 minuter?
Vad har jag gjort hela dagen?
Vänta. Gör om det där.
KAKAOPUFFAR
PERFEKTA PISTASCHNÖTTER
VANLIGA NÖTTER ROSTADE OCH SALTADE
"Lita på skålen".
Så du säger inget om att jag bjöd ut dig?
Du sa att du funderade på det.
Så jag ska göra allt? Jag hoppas att du inte tänker lika gällande sex.
Förlåt.
Jag vill gå ut med dig. Vad sägs om ikväll?
- Nej, vad sägs om fredag? - Jag åker imorgon.
Så den här parningsdansen var förgäves?
Jag visste inte att det bara gällde fredag när du tänkte på att bjuda ut mig.
Nästa gång du är här kanske vi nästan kan gå ut igen.
Gärna.
Ruby, om du kommer till köket har jag en nöttig överraskning.
Det är nog nötter.
Annars kommer jag alltid undra varför han sa det på det viset.
Jag fixade en stor skål med nötterna ni gillar,
och jag struntar i vad högdjuren säger.
Tack, Malcolm.
Ditt luddiga engagemang kommer att göra dig till en bra chef.
Verkligen nöttigt.
Jag gillar att du använder min ordvits.
De är pistasch-likata.
Utmärkt. Bra jobbat, allihop. Vi fortsätter så.
Det var snällt att låtsas att vi är idioter som inte märker skillnad.
Men varför?
Om han blir degraderad, vem vet vilken chef vi skulle få då?
Ja, och nu lär han lämna oss ifred ett tag.
Tänk om det hade varit nåt vi faktiskt brydde oss om.
- Jag gillar inte pistasch. - Det är för dyrt.
- Var är ditt geni, Anna? - Ja, var är det?
Är den stora Ellis Dragon rädd?
Ja, är den stora Ellis Dragon rädd?
Hörni, tvillingar?
Det är orättvist att folk säger att ni har fått allt gratis,
när ingen av er har fått en enda tilltalande egenskap.
Vad är vetenskap?
Fel. Det är innovation och synergi. Synnovation. Innergi.
- Vi förstår inte. - Vilket vi brukar vara okej med.
Men nu vi måste veta vad du har gjort.
Det ska jag berätta, Chaz eller TJ.
Vi har sparkat livet i bollarna.
- Hur du nått målstolparna? - Ja, har...
- Låt bli. - Låt mig prata om det.
Vi ska inte bara nå dem, vi ska bli deras vänner.
Så goda vänner att de skulle skjutsa oss till flygplatsen. Visst, Anna?
Ja, och säga: "När anländer flyget tillbaka?"
Och vi svarar: "Vi tar en Uber." Och de säger: "Nej, var inte dumma."
- Jag tar vid. - Åter till Ellis.
- Vet ni vad? Det här är nonsens. - Och nonsens är innovation.
Nej, det är det inte.
Vi når inte våra målstolpar.
Jag tänkte komma och försöka blända er, men det vill jag inte.
Jag lärde mig nåt av en ung man idag...
Om nåt inte händer just när man vill det betyder inte att nån gör fel.
Jag jobbar i ett tempo som passar mig.
Jag är den jag är. Om ni inte gillar det är det ert problem.
Avvisar han oss?
Hans självförtroende är fängslande.
Jag skapade avokadon utan blåmärken.
Jag utvecklade en bionisk bukspottkörtel
så billig att de kunde säljas på Costco.
Så tro mig när jag säger att vi ska lösa det här kolprojektet.
Men det kommer att göras i min takt.
Inte er.
Mina damer och herrar, den magnifika Ellis Dragon.
- Tänker du vad jag tänker? - Alltid. Det här är bara tillfälligt.
- Vi ska begrava honom. - Varför behöver vi ens prata?
Det behöver vi inte.
- Hur gick det? - Toppen.
Bra.
Du, Jackson,
han bryr sig faktiskt om vad du tycker.
- Det märkte jag nyss. - Tack.
- Har du labbet under kontroll? - Jag äger dem.
Här är en marmeladsmörgås till dig.
- Bara marmelad. - Jag känner inte för marmelad just nu.
Det är en symbol. Jag insåg nåt baserat på vad du sa,
som jag upprepade men med mer auktoritet.
Att du ska bestämma själv när du är redo för jordnötssmör.
Inte nån annan.
Okej.
Tack.
- Hur var din dag? - Bra. Labbet var spännande.
Jag känner att jag har mer att göra där, så jag kanske stannar ett tag.
Herregud, ska du stanna?
- Vill du vara med mig? - Snälla, sjung inte.
Min son Min son ska stanna
Och vi ska ha kul Varje dag och kväll
- Fortsätt. - Nej.
Han vill inte sjunga Han vill inte dansa
Men nu när han stannar Blir det inte min sista chans
Godnatt.
God natt
Undertexter: Daniel Rehnfeldt