‪Tata are un ostatic.
‪E un tip în subsol. Găsim o soluție.
‪Ce soluție? Îl eliberăm. Acum.
‪Ai dreptate.
‪Vom lua și asta în calcul.
‪- Simt că mă manipulezi. ‪- Uite ce e!
‪Dacă terapeutul acela spune cuiva ‪că a fost „cazat” împotriva voinței sale,
‪tatăl tău e închis și compania e distrusă.
‪Și îl ținem acolo până moare ‪și îl zidim în perete?
‪Sigur că nu.
‪- Deși mă bucur că vii cu idei noi. ‪- Îl voi elibera.
‪Doamne! Ești obsedat de asta!
‪Credeam că pleacă. M-am întors în bar ‪și ghici cine era pe scenă în spatele meu!
‪- Nu! ‪- Cu flautul!
‪- Vai! Era fiul tău! M-au trecut fiorii. ‪- Nu-i așa?
‪Apoi, am cântat karaoke...
‪Ce se întâmplă?
‪Nimic acum. Era un final dramatic ‪pentru o poveste grozavă.
‪Trebuie să încui ușa.
‪Ia te uită! Totul e bine. ‪Cât de repede te-ai alarmat!
‪Nu. Scuze! Nu te răpise tata?
‪Tu ești Jackson.
‪Bine ai venit!
‪Da, relația a fost dificilă la început,
‪dar m-am distrat aici.
‪Cinăm, jucăm biliard. ‪Mâine ne uităm la film.
‪Tipul ăsta n-a văzut ‪Fargo‪. ‪Să nu-i spuneți!
‪Asta e o regulă bună pentru noi toți. ‪Nimeni nu spune nimic.
‪Înainte să ne cunoaștem, ‪apucasem o cale nefastă.
‪L-am amenințat și l-am șantajat.
‪Dar el m-a adus pe drumul cel bun ‪și am realizat că nu așa voiam să fiu.
‪Ți-am dat timp ‪ca să poți cântări lucrurile.
‪Nu! M-ai salvat. Vreau să auzi asta.
‪Iisuse! Cum e posibil ‪ca și atunci când răpești pe cineva...
‪Adică îi acorzi cuiva un răgaz.
‪...să primești laude și recunoștință?
‪Cei mai mulți știu să fie recunoscători.
‪Ba nu. Se scriu cărți despre asta.
‪Jackson, pari foarte concentrat ‪la ce se întâmplă aici.
‪Dar, spune-mi, ce se întâmplă acolo?
‪S-o luăm pe rând!
‪Dă-mi voie să te întreb.
‪El mi-a vorbit despre pierderea soției,
‪dar tu ce simți despre pierderea mamei?
‪Sunt ultimul de aici ‪cu o sănătate mentală suspectă.
‪Penultimul.
‪- Evită întrebarea. ‪- Ca la carte.
‪- Trist. ‪- Îi auzi durerea?
‪E asurzitoare. ‪Nu aud cum faci față suferinței.
‪- Să începem cu asta! ‪- Ba nu.
‪Nu începem cu nimic. ‪Cum am ajuns să vorbim despre mine?
‪Uitați cum facem!
‪Leslie, tu l-ai șantajat. E ilegal.
‪Iar tu l-ai privat de libertate.
‪Iar nu e bine. Să zicem că sunteți chit. ‪Și poți pleca.
‪Poate că are dreptate.
‪- Poate că e timpul să plec. ‪- Totul se precipită.
‪Mersi că m-ai făcut bine.
‪Promite-mi că te uiți la ‪Fargo!
‪Doamne!
‪Și la ‪Ținutul din mijlocul verii.
‪- Tu... ‪- Tu!
‪Să mergem!
‪Ar fi grozav, dacă în raportul tău
‪l-ai descrie pe Ellis ca fiind ‪implicat, concentrat și extrem de sănătos.
‪- Folosește cuvântul „sănătos”. ‪- Îl iubesc.
‪E ridicol.
‪Orice ai face, totul iese cum vrei tu.
‪Nu-i adevărat.
‪Am pierdut avionul.
‪Asta voiam.
‪INSTABIL
‪De ce nu pui unt de arahide pe sandvici?
‪E prea devreme pentru asta.
‪Exact asta era grija mea și a lui Leslie.
‪Nu folosești unt de arahide ‪fiindcă e ultimul borcan făcut de mama ta.
‪Sau voiam un sandvici doar cu gem.
‪- Un monstru mănâncă gem. ‪- Paddington o face.
‪Paddington e un urs vorbitor. ‪Practic, e un monstru.
‪Mănâncă! Înfruntă-ți durerea!
‪Bine. E legat de mama, ‪dar nu vreau să discut.
‪- Ai plâns de la înmormântare? ‪- Nu mă pune să plâng!
‪Dacă te-ai pricepe, n-aș fi nevoit. ‪Nu-ți ascunde durerea!
‪- Dacă rămâi, îți arăt cum să faci asta. ‪- Ai răpit un terapeut și acum știi totul.
‪Dar n-am găsit bilet de avion ‪și mai stau aici o zi.
‪- Merg la laborator. Calm! ‪- Vii cu mine?
‪Îți aduc o cămașă potrivită, ‪îți aranjez părul și trecem la treabă.
‪Cât de ușor treci ‪de la entuziasm la critică!
‪Nu te aud din cauza cămășii.
‪Malcolm.
‪- Bei prea multă cafea. ‪- Scuze. O plătesc.
‪Glumesc. Nu-mi pasă. ‪De ce nu-mi înțelegeți umorul?
‪Aștept un răspuns.
‪- Glumeam. ‪- Bună asta!
‪- De ce nu se prinde nimeni? ‪- Iar glumești.
‪Acum sunt serioasă.
‪Glumesc din nou. ‪De ce nu-mi înțelegeți umorul?
‪- Mi-e rău. ‪- Eu mă distrez.
‪Excentricitățile lui Ellis ‪ne-au atras atenția consiliului.
‪Vom reduce costurile.
‪Dacă tot te-a promovat Ellis ‪de la asistent, la șef de proiect,
‪fă ordine la Red Lab.
‪Pot să fac asta. Absolut!
‪- Bine. Începe cu bugetul pentru mâncare! ‪- Le place mâncarea.
‪Le va plăcea mai puțin.
‪Sunt șef de puțin timp. ‪Nu vreau să creadă...
‪Că știi ce faci?
‪Poate că nu ești potrivit. ‪Nu toată lumea poate avansa.
‪Nu. Mă descurc.
‪Dacă găsești ritmul potrivit, ‪se va împlini ca prin magie.
‪- Salutare! Cum merge? ‪- Mă ocup.
‪- Bravo ție! Ce face? ‪- Probabil nimic.
‪Îmi fac griji pentru Jackson. Nu plânge.
‪Urăsc să plâng. ‪O fac o dată pe an, timp de 12 ore.
‪Cred că vrea să plece, ‪fiindcă totul îi amintește de mama lui.
‪Și, dacă ar putea plânge, ‪s-ar vindeca și ar rămâne aici.
‪Mi-ar plăcea asta, dar mi-ar plăcea ‪să păstrăm și compania asta pentru el.
‪- Da. ‪- Suntem de acord.
‪- Vrem ca Jackson să plângă și să rămână. ‪- Și să păstrăm compania.
‪Pentru asta, consiliul vrea ‪să vadă progrese concrete.
‪Vor să te înlocuiască.
‪- Gemenii Wiffleball... ‪- Wallerson.
‪Dar toți sunt preocupați.
‪Au convocat o ședință la ora 14.
‪Trebuia să aibă loc ieri, dar tu țopăiai ‪prin birou cu scula și boașele la aerisit.
‪Da. Eu știu să jelesc.
‪Mă închid în birou, cu hainele pe mine,
‪și nu ies până nu am o revelație.
‪- Cred în tine. ‪- Și eu.
‪Grozav.
‪- Sunt tot îngrijorat. ‪- Nu te oprește asta.
‪Mai vedem.
‪Jackson? Ce faci aici?
‪Bună, Luna!
‪Am niște idei trăsnite pentru proiect. ‪Sper că nu te superi. Am scos biomasa.
‪Deloc. Tatăl tău a creat-o. ‪Practic, e sora ta mai mică.
‪Așa e. Cred că pot s-o tachinez, ‪cât nu sunt adulții prin preajmă.
‪Hei, grăsano!
‪Te-ai luat de forma ei.
‪Scuze. Mereu mă bagi în belele.
‪E tare că ați crescut absorbția carbonului ‪din biomasă cu un factor de 9.942.
‪Mă uluiești. Mulți rotunjesc la 10.000.
‪- Urăsc imprecizia. ‪- Asta a înlocuit fumatul.
‪Exact! Dacă vreau o aproximație, o cer.
‪Și nu o voi cere niciodată.
‪Vrei să vezi ideea mea trăsnită?
‪Citeam un articol științific...
‪- Le citești de plăcere? ‪- Nu.
‪- Eu, da. ‪- Și eu!
‪Era despre proteinele G1 ‪și rolul lor în formarea celulelor.
‪Te ascult.
‪Am zis așa. Dacă poți măsura ‪mărimea celulei după numărul de ribozomi,
‪reducând sinteza ciclinei...
‪- Stopezi creșterea. ‪- Da!
‪- Cu celule mici, ai... ‪- O arie mai mare și...
‪- Absorbție sporită. ‪- Coeficientul masei ar fi uluitor.
‪Am prieten.
‪E grozav. Prietenii sunt grozavi. ‪Și acum e grozav. Totul e grozav.
‪Parcă sună telefonul. Sigur sună!
‪Salut, Jackson!
‪Vreau să-l invit în oraș.
‪Serios?
‪E drăguț. Îmi place că se teme de mine. ‪Și am creat o conexiune.
‪Tu faci asta cu mulți oameni. ‪Cu barista, managerul lui, părinții mei.
‪Ai mei te iubesc, dar nu în sensul ăla.
‪Nu cumva îți place de Jackson?
‪Mie? Nu, am prieten.
‪- Dar nu-l placi. ‪- Ba da.
‪- Nu prea mult. ‪- Suficient.
‪Adică, mult. Ieși cu Jackson! Nu-mi pasă.
‪Ce mai fac fetele din Red Lab?
‪Cel mai important laborator, ‪unde se salvează lumea.
‪- Avem impresia că vrei ceva. ‪- Prostii.
‪Dar suntem prieteni ‪și vom fi mereu prieteni,
‪chiar dacă sunt responsabil ‪de tot ce se întâmplă aici.
‪- Încă pare o greșeală în acte. ‪- Ce figuri sunteți!
‪Cheltuiți prea mulți bani pe mâncare.
‪Eu n-am nimic împotrivă, ‪dar au mahării de sus.
‪Ce ți-e cu oamenii ăștia? ‪Au ceva cu femeile muncii.
‪Nu suntem de acord. Altceva?
‪- Mă gândeam... ‪- Nu. Altceva?
‪Fii mai ferm!
‪Cumpărați fistic exagerat de scump. Dacă...
‪- Ai înnebunit? ‪- Nu ne iei fisticul.
‪Vrei să ne iei unica gustare ‪care ne dă energie ca să salvăm lumea?
‪Suntem foarte speriați acum.
‪Vom relua discuția după ce ne dumirim.
‪Trebuie să facem regulile.
‪La fel cum bați pe cineva ‪în prima zi la zdup.
‪Gândește-te!
‪Da!
‪Nu.
‪Merge de minune?
‪- Nu. Care-i treaba? ‪- Cântecul îmi amintește de soția mea.
‪Auzi un cântec?
‪Când Jackson avea zece ani, eram în Bali
‪și nu reușea să adoarmă ‪într-o casă străină,
‪iar Katie îi cânta acest cântec ‪ca să-l adoarmă.
‪- Faci un lucru benefic. ‪- Dar vrei să-l fac mai târziu.
‪- Bine. ‪- E timpul să ne concentrăm.
‪Asta nu m-a ajutat.
‪Poate, dacă Jackson aude cântecul ăla, ‪îl face să plângă, ca pe un om obișnuit.
‪Iisuse!
‪- Mă întorc. ‪- Unde te duci?
‪Adu-mi o surpriză!
‪Să fie un croissant!
‪- Celulele se micșorează. ‪- Filamentele au integritate structurală.
‪Vreau să văd.
‪Îl putem împărți. Ai capul mic.
‪Mulțumesc.
‪Dacă mărim activitatea kinazei Cdc2?
‪E genial.
‪Doamne! Mă distrez de minune.
‪Și eu.
‪E nevoie
‪de niște fistic extrem de scump.
‪Bine, dacă spui tu.
‪Mă gândesc să te invit în oraș.
‪Poftim? Pe mine?
‪- Vino acum! ‪- Se întâmplă ceva interesant.
‪Îmi spui tu. Haide!
‪- Ai trecut la acțiune. ‪- Mă mișc prea repede?
‪Nu. Mie mi-a luat doi ani ‪ca să-i spun lui Brian că are capul mic.
‪Ellis.
‪Ellis!
‪Ți-am spus să nu te furișezi. ‪Sunt antrenat.
‪- Scuze. Mâinile îți sunt bine? ‪- E bine că-s antrenate.
‪Ce e ăsta?
‪E noul meu borcan de liniște ‪din Tibet sau Senegal.
‪Din Boston. Calmează mintea. ‪Sper să mă pot concentra.
‪Nu vreau să-ți distrag atenția. ‪Ai multe pe cap.
‪Poate ești curios de ce fac eu. ‪E destul de interesant.
‪Nu mă bag.
‪Îți spun eu.
‪Trebuie să reduc bugetul pentru mâncare,
‪dar nu mă lasă să le iau nici fisticul.
‪Te testează. ‪Sunt oameni de știință. Asta fac ei.
‪Și eu ce fac? Mă întrebi și îmi și spui.
‪E un război. Trebuie să câștigi terenul ‪milimetru cu milimetru.
‪Poți începe prin a schimba fisticul scump ‪cu o marcă mai ieftină.
‪Crezi că ar fi de acord?
‪Mintea ta e un haos. Te pot ajuta.
‪Ce se întâmplă? Tata e bine?
‪Avem ședință, dar are un blocaj, ‪de care va scăpa când scapi tu de al tău.
‪Nu-mi spune că vrei să mă pun pe plâns.
‪Doamne, ce deștept ești!
‪Du-te acolo și plânge!
‪Malcolm, zău așa!
‪Nu te aude.
‪- Anna, ce e? Am folosit borcanul. ‪- Să te pun la curent. Ieși!
‪- Acum știi. ‪- Imediat.
‪Stai! Ia borcanul!
‪Borcanul îți va rezolva problemele. ‪Ai încredere în el.
‪- Și, desigur, ciocanul. ‪- Mulțumesc.
‪Totul s-a aranjat.
‪Stai! Mă bucur că ești aici.
‪- Nu plâng pentru tine. ‪- Și dacă plâng eu?
‪Termenul e peste zece luni. ‪Ajunge un țipăt?
‪Nu vreau să plângi. ‪Vreau să-ți spun o poveste.
‪E anul 2005, iar locul e Bali.
‪- O familie fericită, iar mama e în viață... ‪- Tată, oprește-te! Renunță!
‪Dacă nu mă exteriorizez cum vrei tu, ‪nu înseamnă că greșesc.
‪Mi-e dor de mama în fiecare zi,
‪dar sufăr în felul meu, ‪pentru că așa sunt eu.
‪Dacă nu-ți place, e treaba ta.
‪Părea că plânge.
‪Era greu de observat ‪pentru că era supărat, dar plângea.
‪Misiune încheiată. ‪Acum, îți salvezi slujba.
‪Sunt un tată rău? ‪De asta nu vrea să stea cu mine?
‪Nu, Ellis. Înseamnă că-ți pasă.
‪Unii copii n-au tați care-i pun să plângă.
‪Mulțumesc. Ești amabilă.
‪Dacă ședința de după-amiază te solicită,
‪e în regulă.
‪- Găsesc eu o soluție. ‪- Nu. Ne descurcăm. Mai avem...
‪Doar 57 de minute? Ce am făcut toată ziua?
‪Fă asta din nou!
‪FISTIC SIMPLU ÎN COAJĂ
‪FISTICUL PERFECT
‪Ai încredere în borcan.
‪Nu spui nimic despre invitația mea?
‪Ai spus că te gândești.
‪Eu fac toată treaba și tu nu faci nimic? ‪Sper că nu așa abordezi sexul.
‪Îmi pare rău.
‪Vreau să ies cu tine. ‪Hai să ieșim! Ce zici de seara asta?
‪- Nu pot. Ce zici de vineri? ‪- Plec mâine.
‪Dansul nupțial epuizant a fost în zadar.
‪Nu știam că erai disponibilă doar vineri ‪când te gândeai să mă inviți.
‪Când te întorci în oraș, poate ne iese.
‪Mi-ar plăcea.
‪Ruby, dacă vii la bucătărie,
‪am o mică surpriză care-ți va plăcea.
‪E legat de fistic.
‪Altfel, nu-mi va da pace gândul ‪că a pus accent pe un cuvânt.
‪V-am cumpărat mult fistic scump ‪și l-am pus în acest borcan
‪fiindcă suntem prieteni,
‪ne respectăm reciproc ‪și nu-mi pasă ce-mi fac mahării ăia.
‪Mulțumim, Malcolm.
‪Devotamentul confuz față de companie ‪te face un șef grozav.
‪Nu-l întrece nimic.
‪Faptul că glumești cu mine ‪mă face să mă simt bine.
‪Sunt „fisti-cioase”.
‪Excelent! Bravo! Să continuăm așa!
‪Drăguț că ne prefacem a fi idioate
‪care nu fac diferența ‪dintre un fistic bun și unul mizerabil.
‪De ce-l iertăm?
‪Dacă-și pierde postul, ‪cine știe cum va fi un șef adevărat?
‪Așa e. După ziua asta, ‪nu ne mai deranjează prea curând.
‪Îți dai seama ce-am reuși, ‪dacă ne-ar păsa de ceva?
‪- Nici nu-mi place fisticul. ‪- Nu-și merită banii.
‪Unde e geniul tău?
‪Da, unde e geniul tău?
‪Marele Ellis Dragon e speriat ‪pentru că vine sfârșitul?
‪Da. Marele Ellis Dragon e speriat...
‪Știți ceva, gemenilor?
‪Nu e drept să fiți acuzați ‪că ați moștenit totul,
‪când niciunul n-a moștenit ‪o însușire bună.
‪Ce e știința?
‪Greșit. E inovație și sinergie. ‪Sinovație. Inergie.
‪- Nu te înțelegem. ‪- Și nu ne deranjează asta.
‪Nu și acum. Vrem să știm cu ce te ocupi.
‪Îți spun cu ce mă ocup, Chaz sau TJ.
‪Ne-am luat la trântă cu viața.
‪- Și standardele stabilite? ‪- Da. Și...
‪- Nu! ‪- Permiteți-mi să vă spun!
‪Nu doar că le vom îndeplini, ‪dar ne vom și împrieteni cu ele.
‪Dacă le cerem să ne ducă la aeroport, ‪acceptă fără să ezite. Nu-i așa, Anna?
‪Și, pe drum, ne întreabă ‪la ce oră să vină să ne ia.
‪Le spunem: „E în regulă. Luăm Uber-ul.” ‪„Prostii. Vă luăm noi. Care ne e rolul?”
‪- Pasează-mi-o! ‪- Ai cuvântul.
‪- Știți ce? E o porcărie. ‪- Și porcăria e inovație.
‪Ba nu.
‪Nu vom îndeplini standardele.
‪Voiam să vin aici și să vă aburesc, ‪dar nu vreau să fac asta.
‪Am învățat ceva de la un tânăr azi...
‪Dacă ceva nu se întâmplă când vrei tu,
‪nu înseamnă că e ceva greșit.
‪Am propriul ritm de muncă.
‪Ăsta sunt eu!
‪Dacă nu vă convine, e treaba voastră.
‪El ne refuză?
‪Mă atrage încrederea lui.
‪Eu am inventat avocadoul fără vânătăi
‪și pancreasul bionic atât de ieftin, ‪încât îl poți vinde la set în magazine.
‪Aveți încredere ‪că vom rezolva Proiectul Carbon.
‪E prea important. ‪Dar o voi face când vreau eu.
‪Nu când vreți voi.
‪Doamnelor și domnilor, ‪l-ați auzit pe magnificul Ellis Dragon.
‪- Gândim același lucru? ‪- Întotdeauna. E doar o piedică.
‪O să-l distrugem.
‪- Mai suntem nevoiți să rostim cuvintele? ‪- Nu.
‪- Cum a mers? ‪- Grozav.
‪Bun.
‪Jackson, poate că nu-ți arată asta mereu, ‪dar îi pasă ce crezi. M-am convins acum.
‪Mersi.
‪- Ai rezolvat cu laboratorul? ‪- Sunt marionetele mele.
‪Ți-am pregătit ăsta. E un sandvici cu gem.
‪Doar gem.
‪N-am chef de gem acum.
‪E un simbol. Am realizat ceva ‪în urma spuselor tale.
‪Ți le-am furat, dar am fost mai autoritar.
‪Că tu trebuie să decizi ‪când ești pregătit pentru unt de arahide.
‪Nu altcineva.
‪Bine.
‪Mersi!
‪- Cum a fost azi? ‪- Bine. A fost interesant în laborator.
‪Simt că am treburi nerezolvate acolo, ‪așa că mai rămân puțin.
‪Doamne! Rămâi?
‪- Vrei să fii cu mine. ‪- Te apuci de cântat? Nu o face!
‪Fiul meu rămâne acasă
‪Și fiecare zi va fi frumoasă
‪- Continuă! ‪- Nu.
‪El nu vrea să cânte
‪Și nu vrea să danseze
‪Dar acum că rămâne, o să cedeze
‪Noapte bună!
‪Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică